Distributed by Teshigahara Productions
Produced by Teshigahara Productions - 1962
Hrají
Hisashi Igawa, Sumie Sasaki, Sen Yano
Hideo Kanze, Kunie Tanaka, Kei Sato, Kazuo Miyahara
Akemi Nara, Tadashi Fukuro, Kikuo Kaneuchi, Kanichi Omiya, Shigeru Matsuo, Ton Shimada, Sanpei Asakura, Heikuro Matsumoto
Producent: Tadashi Ono Scénář: Kobo Abe
Kamera: Hiroshi Segawa Světla: Mitsuo Kume Umělecký vedoucí: Masao Yamazaki
Hudba: Toru Takemitsu Toshi Ichiyanagi, Yuji Takahashi
Střih: Fusako Shuzui Dialogy: Eiko Yoshida
Zvuková režie: Junosuke Okuyama Efekty: Kenji Mori
Production Supervisor: Hajime Funakoshi Pomocná režie: Yasuo Yoshino Design: Kiyoshi Awazu
Režie: Hiroshi Teshigahara
O
TO
SHI
ANA (Past)
Oh, co to děláš?
Hej, je poledne. Tady máš jídlo.
Dobře, už jdu.
To je horko!
Horko. Vážně horko.
Možná, že už to brzy bude.
Vážně? myslíš, že by to mohlo vyjít?
Jo, myslím, že jo.
Je to čím dál lepkavější.
Vážně?
Lepkavé. Opravdu husté. Myslím, že jsme blízko.
Když na to ložisko narazíme, budeš majitelem dolu, dědo.
Žertuješ?
Vidíš?
Smrdí to.
To je nejsladší vůně uhlí.
Tak si dáme trochu klidu.
Pojď sem.
Umyj si ruce.
Pověz, to v tom není žádná pšenice?
Omlouvám se, ale vždyť pro vás nemám ani peníze.
Stejně jsme bez práce.
Kdybys nás platil a my na to ložisko nenarazili, museli bychom ti je vracet.
Jak to ráno uděláš?
Pojedu prvním autobusem.
A kam míříš?
Do města.
Myslím, že to zvládnu.
Myslím, že to ještě nepochopil.
Ale pochopí, takže vypadnu, dokud to jde.
Jo.
Prý se kolem potloukají agenti a hledají uprchlíky, jako jsme my.
Proč jsi ho odkopl?
Mohli jsme si udělat dušené psí maso.
Vážně?
Hej, pejsánku, pojď sem.
Vrať se.
Je pryč.
Taky chytrý. Vypadl, dokud to jde!
Pokud odsud vypadnu, mohl bych se dostat na práci do jiného dolu.
Snad.
I do horšího.
Začali jsem v dolech a taky tak skončíme...
Bereme všechno, co se namane.
Od zlého po horší.
Dokud nepadneme.
Co kdyby ses ještě jednou narodil?
Tohle mi úplně stačilo.
Už bych to všechno nedělal ani za nic.
Já...aspoň jednou...
chci pracovat tam, kde jsou odbory.
Odbory, jo?
Jasně.
Mohl bych v klidu zemřít,
kdybych mohl říct své a nakopat svého šéfa do prdele.
Příště bych se rád narodil jako ďábel.
Ďábel?
Jasně. Pokud se znovu narodím, stejně budu v pekle!
Kdybych byl ďábel, bylo by to snazší.
To jo.
Možná v tom máš pravdu.
Chceš bonbon?
Je tvůj.
Koukni tamhle.
Hledají dělníky.
Ano, pane. Dobře, pane.
V osm hodin u skladiště Marusan. Ano, pane.
Když tam tak budete stát, pochčije vás pes.
Nováčci?
Lituji. Teď jsme plní.
Z dolu, co?
Máte osobní průkaz?
Můžete bez nich dělat.
Uvidíme, jak skáčete.
Prostě skákejte!
Dobrá.
Fajn, jde vám to. Nejste mrzáci.
Co se děje?
Uprchlík.
Další.
280 jenů.
Další. 300 jenů.
Další, 250 jenů.
Hej, ty. No, ty.
Já?
Pojď sem.
Co se děje?
Není to tvoje fotka?
Vypadá to tak.
Ale jak se dostala tady?
Buď v klidu. Chceš práci.
Jdi podle téhle mapy a tam na tebe bude čekat nový šéf.
Já mu kvůli tobě zavolám.
A co mě tam čeká?
No tak, stejně si nemůžeš vybírat.
Spíš ti štěstí přeje!
Dostanu práci!
Nejsem mrzák.
Je tady někdo?
Haló!
Haló?
Je tu někdo?
H-e-j!
Haló.
Pošťáku?
No, konečně někdo.
Potřebuji se
zeptat na cestu.
Myslela jsem, že jste pošťák.
Chci se dostat sem.
Pak budete muset tudy.
Taky jsem si to myslel.
Podle mapy je to ale rovně.
Jenže musím tady přes kopec.
Tady není ani noha, co?
Jámy jsou vytěžené a říkali, že by se to tady mohlo propadnout.
Tak odsud odešli.
Dluží mi 7.000 jenů.
To je kruté!
To ano!
Nechcete jít taky?
Nemůžu se toulat jako zaběhlý pes. Musím vědět, kam jdu.
Můj přítel pro mě pošle, jakmile se někde usadí.
Dobře, tak já vyrazím.
Nashle.
Díky.
Proč mi ksakru aspoň nenapíše?
Nemá to v úmyslu?
Dívala ses, že?
To nevadí.
Chci, ať se mnou spolupracuješ.
Když se bude policie ptát, řekni:
"Vrah vypadal jako horník.
Měl gumové boty, můžete ho stopovat.
Zkrvavený nůž hodil do rybníku.
Pak sem přišel a řekl, že jestli něco řeknu, zabije mě.
A pak pospíchal k severu.
Vypadal tak
na 35 nebo 36.
Měl kulatou tvář a lysinu nad pravým uchem."
Rozumělas všemu?
Jsem mrtvý?
Kam sakra odjel?
Proč mi to udělal?
Pane, neviděl jste muže v bílých rukavicích?
Povězte...
Synáčku...
Neviděla jste muže v bílých rukavicích?
Neviděla?
Jste hluchá?
Co se děje?
To mě neslyšíte?
Asi ne... protože jsem mrtvý!
Živí duchy neslyší!
Když mě neslyší, to mě ani nevidí?
Takže asi ne.
Nebylo to tak zlé, když jsem byl naživu,
tohle je sakra horší!
To mi věřte, paní, být mrtvý je drsné.
Hej, tvůj táta je mrtvý!
Vezmi si to. Zaplatil jsem za to.
Počkej tady na mě!
Co je to za lidi?
Ano, pane.
Měl kulatou tvář a tady byla lysina.
Lysina?
Nad pravým uchem?
Velkou?
Ne, asi takhle.
Oblečen byl jako horník.
- Takže asi někdo z horníků, že? - Jo.
Ty děvko, proč tak lžeš?
Někdo z horníků.
Dobře, na zbytek musíme počkat do zítřka.
Proč ji neutišíš?
Mám teď plno práce.
- Hýbala jste s tou mrtvolou? - Ani náhodou!
Haló, mám tu nahlášenu vraždu.
Ano, pane. Dám vám veškeré detaily.
Dobrej, pane.
Je to tamhle.
Takže se to stalo tady.
Překročte lano.
Víte, dívala jsem se odtamtud, když
jsem zahlédla dva muže.
Bojovali spolu a pak ten jeden padl.
Byla jste v domě?
Udělejte základní snímek s tělem.
Pak se zaměřte na pozici a další údaje, detailně.
Vrah utíkal tudy?
Položte to.
Pozor na ty otisky.
Kam se mám postavit?
Odsud to bude dobré.
Dobrej. Vražda, co?
No, jo.
Právě probíhá pátrání po podezřelém?
Klasické vyšetřování.
Prý u toho byl svědek?
Prodavačka z cukrárny.
Rány jsou...zde a zde.
Tahle v srdci byla smrtelná.
Udělejte prostor.
Dobré.
Tady tohle.
Je to docela ošklivé, že?
To je tvoje tělo?
Ty mě vidíš?
Co by ne! Jsem taky duch.
Co se ti stalo?
Co? No, zával. Však víš.
Nemůžeš se narovnat?
Mrtvý musí zůstat, jak umřel.
Jedl jsi před tím, než jsi umřel?
Ne, pokud se pamatuju.
To je blbé. Vážně, blbé.
Pořád budeš mít hlad.
No, jo. Na to už je teď pozdě.
Proč ta žena lhala?
Nech to být. Už se to nedá změnit.
Jenže když neřekne pravdu, vraha nečapnou!
Nepleť se do světa živých, smiř se, že jsi mrtvý.
Pojďme. Zapomeň na ně!
Musím vědět proč!
Chci vidět toho chlapa, co si natáhl bílé rukavice.
A zjistit, proč jsem takhle dopadl!
K čemu?
Dokud se to nedovím, nebudu mít klid.
Všichni noví mluví takhle.
Myslí si, že jim to pomůže ke klidu.
Ale nikdy neuspějí.
Čím víc zjistíš, tím víc budeš trpět.
Měl bys to přijmout.
Nejlepší je prostě zapomenout.
Pak budu pořád pochybovat!
Vždyť ti říkám, že takhle mluví všichni nováčci.
Varuju tě, když budeš pátrat, bude to horší!
Byl to tajemník z Hirakawova dolu, Druhý odbor.
Tajemník...
Třeba to bude stát za to!
Detektivové tu později přijdou hledat nůž.
Ať nikdo nechodí k rybníku.
Hrozné. Teď už odsud musím vypadnout!
Asi tady pošlu dnes večer hlídku.
Vrah by se mohl vrátit a pomstít se vám, když jste ho nahlásila.
Když se něco stane, dejte mi vědět.
Dám, děkuji.
Je to Hirakawův důl, Druhý odbor?
Tady noviny Nishikuni.
Je tam tajemník?
Ano, sekretář.
Halo, je to pan Otsuka?
Určitě?
Jste naživu?
Promiňte mi.
No jasně!
Myslíš, že je to snadné mít trhák?
Děsné vedro!
Mám to!
Tak co je to teď?
Duch je naživu?
Naživu...
Proč?
Osobně jsem s ním mluvil.
Cítil jsem se jako blbec.
To není možné! Podívej se!
Vidíš to? Skvělá podoba, ne?
Co podoba!
Je to stejný muž!
Tohle přece není místo pro samotnou ženskou.
Teď, když mám nějaké peníze, odsud raději vypadnu.
Už toho tady mám plné zuby.
Kdo je to?
To jsem já.
Co to proboha děláte?
Jste důležitý svědek!
Musím odsud odejít, dříve či později.
Chápu. Tohle není místo pro osamělou ženu.
Nikdo už potom nepřišel?
Ne, ani živá duše.
No, jo. Takový zapadákov.
Ano, tohle místo je vážně děsné.
No, jo. Vím, jak jste se musela cítit.
Co je? Pojď!
No, tak pojď, sakra.
- Nechte toho! - Jsme úplně sami, víš?
- No tak. - Pusťte mě!
Stydlivka, co?
Nemám zrovna ráda...dělat to takhle.
Dělat to takhle?
- Jsme od novin. - A co chcete?
Chci navštívit tajemníka.
- Nevíš, kde je šéf? - Je ve skladu.
Takže tohle je úřad odboru.
A obrovský důl.
Ještě něco?
Měl byste na nás chvíli?
Co byste na to řekl?
Vypadá to, že jsem to já.
Ležíš na zemi?
Jste si jist?
Jistě.
Je mrtvý.
To já jsem mrtvý.
Probodnutý, že?
To jsou skvrny od krve?
Bodnut do boku, do krku a do srdce.
No a?
Nemáte bratra?
To nemám.
Vy to samozřejmě nejste.
Pak je to asi jen shoda okolností?
Nejspíš ano.
Výjimečná podoba!
A co tohle?
Poznáváte tohle místo?
- Není to poblíž opuštěné šachty? - Je to tak.
Takže to znáte?
- Jistě. - Je to na cestě do Nové šachty.
Chápu.
Mohl jste tam tudy jít.
Takže on byl zabit tam?
Tady, jak je ta bílá čára.
- Kdy to bylo? - Mezi sedmou a osmou ráno.
Past!
Měl totiž naplánováno tam jít kolem osmé ráno.
Vážně?
Ano, tak to bylo v plánu, jenže došlo ke změně.
Na poslední chvíli.
To, co říkáte, by mohlo leccos vysvětlit.
Cílem jste byl vy.
Ale váš plán byl neočekávaně změněn a
zabit byl kolemjdoucí, který vám byl ovšem podoben.
Ano, tak nějak to muselo být.
To nebyla nehoda!
Policie nenašla mapu, kterou jsem měl u sebe.
- Takže nějací gangsteři! - Máte podezření na nějakou skupinu nebo tak?
Například na nějakého darebáka z Prvního odboru?
Jo, to by mohlo být.
Nebude lepší informovat policii?
Ano, jenže... jak jim to vysvětlíme?
Počkejte! Já tomu pořád nemůžu uvěřit.
Možná mě nenávidí, ale tohle?
Vždyť by si tím podřízli vlastní krk!
To máš pravdu.
Nemělo to být varování pro ty, kteří zradí?
Ano! Snaží se zničit skupinu za Staré šachty!
Ze Staré šachty?
Náš důl vznikl ze Staré šachty a Nové šachty.
A na Staré šachtě jsme vytvořili Druhý odbor.
Ale měli jsme umírněný postoj.
Chtěl jsem navštívit Novou šachtu,
protože osm lidí z Prvního odboru se snažilo přejít do našeho.
Chtěli jsme jim to rozmluvit.
Rozmluvit? Proč?
Hoši z Nové šachty tvrdí, že jsme zrádci a a slouhové společnosti.
Ale ono to není tak jednoduché.
Nejprve byl Nová šachta pilířem, protože ta naše byla maličká.
Byli jsme vlastně jen takovou pobočkou.
A my jsme docela slušně prosperovali.
Jenže společnost se nás snažila obelstít.
Tak to všechno začalo:
Nejprve se rozhodli poslat odsud některé muže na odpočinek.
A my jsme nebyli nijak sjednoceni, abychom mohli vzdorovat.
A hoši na Nové šachtě se nesnažili vůbec.
To byl první krok k našemu rozdělení.
Společnost se stávala čím dál bezcitnější.
Kdyby se odbory dohodly, naše pobočka by byla umlčena.
Tomu rozumím.
Takže se ten spor dost zhoršoval.
Chápu.
Ale pak...
Pak se na nás společnost obrátila s tím,
že si nás všechny nechá, když do jednoho vystoupíme z odborů.
To bylo svinstvo!
Radili jsme se tři dny a tři noci.
Měli bychom zradit odbory?
Nebo čekat, až zradí ony nás.
Brečeli jsme, když jsme se nakonec rozhodli, že se odštěpíme.
Bylo to těžké... Ale tohle?
Chcete naznačit, že situace není zase tak napjatá, aby došlo k vraždě?
To víte, že je napjatá!
Vždyť právě teď čelí značnému propouštění.
Stačí chybný manévr a už se nikdy u jednoho stolu nesejdeme.
Vážně? No, tak to by mohlo být!
Mimochodem, neznáte muže, který má lysinu nad pravým uchem?
- Není to Toyama? - Toyama?
Vice sekretář Prvního odboru!
To je co?
Toyama něco provedl?
Nejspíš bude brzy zadržen.
Proč?
Byl u toho svědek.
Žena z cukrárny to celé viděla.
Policii řekla, že vrah měl kulatou tvář a lysinu nad pravým uchem.
To je nesmysl!
Nemožné!
Šéfe, ty jsi příliš dobrotivý.
V každém případě to První odbor zničí, jak bylo v plánu, že?
Patří jim to! S násilím se vítězit nedá!
Děkujeme vám mnohokrát.
Počkat!
Právě jste řekl "jak bylo v plánu", že?
Jak bylo v plánu? To jsem řekl?
Co jste tím myslel?
Nepamatuji se, že bych to řekl.
Nejspíš přeřeknutí.
Zavoláme policii.
- Proč? - Proč ne?
Ten reportér... mi přišel podezřelý.
Čím?
Je to past!
Nejen on, ale i policie mě budou mít v podezření.
O co jde?
Nikoli První odbor, ale my budeme těmi,
kdo na tom získá.
Mimo to, proč by měl jít muž, který je mi podobný,
po cestě, jež byla dopředu naplánována?
Já vím, taky mi to připadá podivné.
I blázen by poznal, že to bylo dopředu připravené.
A co svědek?
Ano, to je otázka!
Možná k tomu byla donucená.
Že by byli až tak důkladní?
Kdo je to?
To jsem zase já.
Stalo se něco? Zapomněl jste něco?
- Koho chceš? - Toyamu.
Toyamu?
- Dejte mi kancelář odboru Nové šachty. - Buď opatrný!
Mohli by něco vytušit.
Kancelář odboru? Je tam pan Toyama?
Ano, pana Toyamu, prosím.
Tady je Otsuka ze Staré šachty.
Pane Toyamo.
Pane Toyamo, volá pan Otsuka ze Staré šachty.
Otsuka?
Nechápu.
Nemáme spolu o čem mluvit.
Tady Toyama.
Tak co se děje?
Musíme se setkat.
Právě odsud odešel reportér a měl namířeno k vám.
Reportér?
Jak tomu mám rozumět?
Já tomu nevěřím, ale jste podezřelý z vraždy.
Z vraždy?
Já tomu ale nevěřím.
To je přece nemožné.
O čem to vlastně mluvíte?
Jen tak mimochodem, kvůli stávce jsem tady se svými muži celý den a noc!
Tohle nemusím poslouchat!
Opravdu, myslím to vážně.
Přes telefon to vysvětlit nemůžu.
Obsah je neuvěřitelný.
Nemůžete mě navštívit?
To nebude zapotřebí. Mé stanovisko je jasné.
Jenže proti vám mají svědka.
Ženská z cukrárny v té vesnici duchů to celé pověděla policii.
Nesmysl!
Ale nemůžete to ignorovat.
Dobře, poslechnout si ji můžu i já.
Navštivme ji společně
a zkusme tomu přijít na kloub.
Dobře. Kde?
Vydržte.
Pro žádného reportéra tady nejsem.
Haló. Tak já tam budu.
Ano, copak chcete?
Jsme od novin, je tady pan Toyama?
Bohužel ne. Jsme ve stávce, nemůžete sem takhle vpadnout!
Je to důležité.
Chcete Toyamu?
Ten je teď pryč.
Vrátí se za pár hodin.
Počkám.
Jsem mrtvá.
Jsem duch.
Ale co to znamená?
Vždyť je to zbytečné. Všechno skončilo.
Jak kruté!
Udělala jsem, co řekl.
Proč mě tedy zabil?
Bastard!
A ten policajt!
Haló. Můžu si s vámi na chvíli promluvit?
Je mi to líto, ale nemůžu vám odpovědět.
Jsem mrtvá.
Haló!
Je někdo doma?
Já jsem doma samozřejmě, ale jsem mrtvá.
Raději to neotvírejte!
Je pryč?
Vy?!
Neobviňujte mě. Taky mě zabili, vidíte?
I kdybych ty peníze odmítla, byl byste stejně mrtvý, že jo?
Jak to, že pořád žijete?
Mrtvá!
Živý?
- Přišel jsem pozdě. - To mi neříkejte!
Vy jste jen předstíral, že jste mrtvý!
A mě kvůli tomu zabili!
To je kruté!
Kdo ji mohl zabít?
Byli jste spolčeni, co?
Past!
Tati!
Pojď sem.
Hej, stůj.
Je to on?
Kdepak, není.
Co tady dělá?
Stejně by mi neodpověděl.
Sekretář odboru! Tak jsi to byl ty, že?
Zabil jsi ji a ze mě jsi udělal obětního beránka.
Jaká špína!
Jen takoví ďáblové jako on můžou žít.
Hej!
Viděl jsem to.
Tu mrtvolu.
Viděl jsem ji.
Já jsem to neudělal.
Viděl jsem to na vlastní oči.
Počkejte a poslouchejte mě.
- Poslouchejte mě. - Nikdy!
Na lhaní nemám čas!
Ne, ne. Já jsem to neudělal. vždyť vám to říkám!
Zabil vás?
Vždyť vy jste taky mrtvý, že?
Zabili mě kvůli němu.
Vidíte? Jsme si podobní.
Nechutné, že?
On mě opravdu nezabil.
Tak kdo?
Stejný chlap, co zabil vás.
On se vrátil?
Měl bílé rukavice a koženou tašku.
Kdo to je?
Neznám ho.
Lhala jste kvůli němu, nebo ne?
Omlouvám se.
Chtěla jsem peníze.
Ale pak...proč vás zabil?
Tomu nerozumím.
Zabil mě...vzal si peníze... a odešel.
Kdo by mohl získat na tom, že mě zabije?
Stejně jako zrádce umíte vykládat hezké příběhy.
Zrádce?
Byl jste to vy, kdo neobstál!
To vy jste přijal linii společnosti, pošetilče!
Dobře. Brzy zjistí, kdo je skutečný zločinec!
Jste prohnilý skrz naskrz!
Oba prohrajeme, tupče!
Nikdo neslyší drobné rány!
Vrah, že?
Vy se nezastavíte před ničím, že?
Dobrá lekce pro naše členy!
Kam si myslíte, že jdete?
Nemůžete odejít.
Bastarde!
Je to možné?
Oni se bijí!
Spojení
Kdo jste?
Proč jste mě zabil?
Mluvte!
Kdo vás k tomu navedl?
Tak proč jste mě teda zabil?
Kdo mou smrtí co získal?
Velmi precizní.
Co...Co prosím?
Podívej se na mě a odpověz!
Musí být přece důvod, proč zabít člověka!
Proč jste mě zabil?
Řekněte něco. Mluvte! Proč mlčíte?
- Proč jste mě zabil? - Pro koho to bylo?
Oh... jsem tak hladový!
Můj Bože!
K O N E C Copyright © 1962, Teshigahara Productions
Překlad: Lepros
www.Titulky.com