Oficiální uvedení 1959 FESTIVAL UMĚNÍ
DAIEI STUDIOS
NOBI - OHNĚ NA PLANINÁCH
Ty idiote!
Z nemocnice tě pošlou zpět a ty poslechneš?
Tady není místo pro takové souchotináře.
Vrať se tam a řekni jim, že nemáš kam jít.
Budou si tě muset vzít.
Proč to nechceš pochopit?
Dorazili jsme na západ pod nepřátelskou palbou jen proto,
abychom posílili jednotky u Taclobanu.
Ztratili jsme dvě třetiny mužů.
Naše dělostřelectvo při přepravě potopili.
Chtěli jsme se dostat k letišti v Burauenu tak,
že překročíme hory,
ale bez dělostřelectva je to nemožné.
Protiútok nepřítele
rozptýlil naše jednotky po celém údolí.
To všechno víš.
V Omrocu jsme získali příděl jídla na 12 dní.
Vážně si myslíš, že je důvod tu zůstat?
Vojáci rabují, jen aby získali nějaké jídlo.
Vždyť kašleš krev a neuneseš ani pytel brambor.
V těchhle těžkých časech
ti tví kamarádi dali pětidenní zásoby, aby ses dostal do nemocnice.
A ty se o tři dny později vrátíš
se slovy, že tě uznali za zdravého.
Tuberkulóza vyléčena za 3 dny?
S pětidenním přídělem jsi tam měl zůstat déle!
Pošlu tě zpět, aby sis stěžoval, ale doktor tvrdí,
že ani na pět dní to nemá cenu, a tak je všechno k ničemu?
Co to jsi za hlupáka?
Nevyčítám ti jídlo.
Kdybys mohl pracovat jako ostatní, neřekl bych ti ani slovo.
Tahle rota se scvrkla na velikost čety.
Ale i tak musíme jíst!
Jednotka se rozdělila na tři skupiny a
střídá se v obstarávání sladkých brambor a banánů.
Jedí, co najdou, a něco zásob donesou ostatním.
Pak jde další skupina. Jako nějací zpropadení žebráci!
Tohle je císařská armáda!
Je to hanba, ale co můžu dělat?
Musíme se navzájem podporovat.
A ty nejsi nic než břímě! Měl by ses stydět.
Vše, co jako tvůj přímý nadřízený mohu udělat,
je znovu tě poslat do nemocnice, než tě všichni začnou nenávidět.
Pokud tě neodmítnou, zůstaň tam, dokud tam budou i oni.
Pokud tě zase odmítnou, nezbývá ti než umřít.
Ten ruční granát jsi nedostal jen tak pro nic za nic.
Pošlou-li tě tedy zpět, nechej se jím roztrhat.
To bude tvá poslední povinnost.
Svobodník Tamura se vrátí do nemocnice.
Pokud mě nepřijmou, zabiju se.
Dobře. Hoď sebou a jdi!
Neobtěžuj se s hlášením veliteli.
Svobodník Tamura se nahlásí v nemocnici, jak je nařízeno.
Nástup!
Pro velitele to není jednoduché.
Svým mužům může nařídit jen kopat protiletecké kryty.
A to nemají ani lopaty.
Jen tyče a opotřebované misky.
Já jen vyplňuji žádosti,
aniž bych je měl kam odeslat.
Nepřátelé se námi už ani nezabývají,
přesto ty kryty pořád kopeme.
Buď rád, že budeš v nemocnici.
V jednotce ti nikdo nemůže pomoci.
Všichni slyšeli jeho řvaní.
Tady jsou nějaké příděly.
Děkuji.
Zabij se, jen když budeš muset.
Zatraceně, mám hlad.
Hej!
Kam jdeš?
Nevěděl jsem, že je tady někdo v okolí.
Tohle je vstup do našeho tábora.
Kde je vstup, tam musí být hlídka.
Je horko, stáhli jsme se do stínu.
Tak kam jdeš?
Svobodník Tamura, odeslán do nemocnice.
Už zase?
Nemohu se vrátit k jednotce.
Proč ne?
Nemají tam místo pro nemocného.
Kdo to řekl?
Nějaký důstojník?
Přímý nadřízený?
Kdo ví, kdo je na tom lépe, zda ty nebo my?
Brzy, zdá se, nám nařídí útok.
A v nemocnici tě přijmou?
Budu o to usilovat.
Nevzdávej se!
Producent MASAICHI NAGATA
Dle novely SHOHEIE OOKA
Scénář NATTO WADA
Cinematography SETSUO KOBAYASHI
Střih TOKUJI SHIBATA
Hudba YASUSHI AKUTAGAWA
Hrají
EIJI FUNAKOSHI
OSAMU TAKIZAWA MICKEY CURTIS
HIKARU HOSHI MANTARO USHIO
MASAYA TSUKIDA KO SUKIDA YOSHIHIRO HAMAGUCHI
ASAO SANO, SHIN DATE
YOSHIO INABA, JUN HAMAMURA
Režie KON ICHIKAWA
Dobrý den, pane.
Dobrý... den.
Tudy. Prosím vstupte.
Tudy, pane.
Prosím najezte se.
Co je to?
To je sůl, pane.
To je váš dům?
Ne, pane. Můj je na druhém břehu řeky.
Prosím, jezte.
Co je tohle?
Sladké brambory pro mé rodiče a sourozence,
kteří pracují v džungli.
Dal byste si ty brambory?
Tyhle?
Ne, ty nejsou pro vás, ale když chvíli počkáte,
já nějaké seženu.
Bože, to smrdí.
Ten bastard!
Nemocnice!
Jsem zachráněn.
Ty idiote!
Zase tě odpálili jako při baseballu.
Jdi zpět a řekni svým velitelům:
Tato nemocnice je přeplněna vážně zraněnými muži.
Jsou tu pouze dva doktoři a sedm zdravotníků.
Nezajímá mě, že kašleš krev. Dokud můžeš chodit, nejsi pacient.
Řekni jim to!
Jaký zoufalec sem může přijít s něčím tak nicotným?
Ale když už jsi ušel takový kus cesty a pokud sis přinesl jídlo,
můžeš si tu pár dní odpočinout.
Nemám žádné příděly, pane. Pane, nemám pro to ani omluvu, pane.
To jsou 25cm děla.
Ormoc zase dostává úder střelami s velkým doletem.
Už jsi zase zpět?
Vypadá to, jako by přijel nový muž.
To ráno tu nebyl.
S tebou jsou tu tři noví.
Jenom jeden odešel.
A to je něco, ten měl šílený průjem.
Odešel, protože ti, kteří mají průjem, nedostávají jídlo.
Už tady na tom byl zle, takže venku umře, než ujde míli.
Není důvod tady zůstávat.
Klidně to říkej dokola.
Tihle pořád mají rýži.
I my bychom se mohli najíst.
Dej mi své brambory. Udělám je společně se svými.
Nemáš chuť?
Nebo jsi bez brambor?
Dostal jsi malárii. Nemůžeš se ani hnout.
Vážně by tě měli přijmout.
Mazaný bastard.
Všechno se rozpadá a ten hajzl si vaří brambory.
Sehnal někde množství tabáku. Má ho omotaný kolem břicha.
V nemocnici ho trochu vyměnil za pár brambor.
Mohl se vrátit k jednotce, ale raději tady dělá obchody.
Vypomáhá nám! Závidíš mu?
Myslíš, že když ho podporuješ,
dá ti pár svých brambor?
Je to skrblík, nedá ti ani jeden.
Mám své vlastní.
A máš jich dost?
Mně zbyl už jen jeden.
Neměj strach. Já tě o ně žádat nebudu.
Z našich jednotek jsme byli vyloučeni. Nemá tedy smysl teď bojovat.
Doufám, že nás Amíci vezmou do zajetí.
Ti nás spíš zabijou.
Myslí si, že být zajatcem je nějaká čest.
Prý řeknou: "Bili jste se statečně, hoši."
A pak nám dají nasolené hovězí.
Díky.
Běž kámoše o pár požádat.
Neříkal jsi, že máš brambory?
Dokud budu žít, nezapomenu na tvou laskavost.
To dlouho nepotrvá.
Rozhodně.
Šlohnu nějaké nemocniční zásoby a ráno ti to vrátím zpátky.
Nedělej to. Chytí tě.
To ti není líto pacientů?
Co se děje?
Vypadá, že se pochcal.
Řekni nám, až se ti bude chtít. Zvedneme tě.
Je to beznadějné. Dlouho nevydrží.
Všichni jste dezertéři!
Poslání vojáka, být vždy pln nadšení.
- Zasraný hajzle. - Co je?
Krade brambory!
Kde je svíčka?
Přidrž ho!
Ty zkurvysynu!
- Je to pacient? - Ne, jeden z těch pobudů.
Chcípneš, ty bezcenné hovno!
Zítra tě budeme celý den honit!
Nebombardují tvůj oddíl?
Vypadá to tak.
Možná jsme tady taky v nebezpečí.
Co je to za kouř?
Vím já?
Během včerejší cesty jsem viděl mnoho kouře.
Černý dým, všude, kam jsem šel.
A ráno je tam.
Teda! Chceš říct, že je to nějaký signál?
Kouřové signály?
Amíci nepoužívají nic tak primitivního.
Možná jsou to partyzáni.
Hej, hni se, nebo jsi mrtvý!
Mrtvý.
Vzali skoro všechno.
Řekli mi, abych zemřel,
a já to mám v úmyslu.
Tak proč utíkat?
Není zapotřebí naplnit si čutoru.
Někteří z vás jste možná ještě naživu.
Ale já už k vám nepřijdu.
Brzy sám zemřu.
Pak si budeme kvit.
UPLYNULO MNOHO DNÍ
A MNOHO NOCÍ
Co je to?
Vesnice.
To je určitě kříž na kostele.
Když mě chytí, zabijou mě. Proč tam tedy chci jít?
Je to ten kříž, který jsem viděl.
Japonští vojáci!
Haló.
Nedělejte to!
Nezabíjejte mě!
Sůl!
Japonští vojáci!
Z které jsi jednotky?
Svobodník Tamura, Murayamova rota, sbor Koizumi.
Murayamova rota byla u Albuera rozdrcena.
Byl jsem v nemocnici. Sem jsem přišel sám.
Kde máš pušku?
Ztratil jsem ji v údolí.
Jsi zvláštní voják.
A vaše rota, pane?
Oshimova. Rozsekali nás u Burauenu.
Měli jsme se spojit s výsadkáři, jenže jich přežilo jen 30.
V džungli běželi směrem k nám
a dostali tím naši rotu do palby.
Nás určitě zachránilo to, že jsme šli hledat nějaké brambory.
Brambory?
Jsou tady ještě nějaké?
Přestaň kňučet, je jich tu dost.
Ale měl by sis pospíšit. Brzy se tu objeví letecká hlídka.
Takže vypadneme.
To je dar bohů, že jsme jich tolik našli.
Ty nám vydrží až do Palomponu.
Pane, jdete do Palomponu?
Všechny jednotky mají rozkaz se tam shromáždit.
Všechny jednotky se totiž mají stáhnout na Cebu.
To jsem nevěděl.
Jdeš taky?
Ano, budete-li tak laskaví.
Už léta jsem neslyšel nikoho tak směšně mluvit.
Nenabídli jsme ti, že můžeš jít s námi.
Vypadáš nemocně. Dokážeš udržet krok?
Budu se snažit ze všech sil, pane.
Byli jsme už v samotném pekle. Na Nové Guineji jsme jedli i lidské maso!
Pojď s námi, ale pozor, můžeme tě sníst.
Co to máš uvnitř?
Téměř se to trhá.
To je sůl.
Sůl!
Tomu se říká přepych.
Co říkáš? Podělíš se s námi?
Vezmeme tě s sebou.
Nesníme tě. Byl to jenom žert.
Ano, rád se s vámi rozdělím.
Díky! A co kdybychom trochu ochutnali už teď?
Bože, to je dobré.
Pojďme, rozdělíme se ve stínu.
Tamhle je nějaká chata.
- Popel ze signálního ohně! - Ze signálního ohně?
Partyzáni jimi dávají kouřové signály.
Viděl jsem černý dým všude.
My také.
Jací partyzáni? Copak nepostupují všichni společně?
To jen rolníci pálí kukuřičné slupky.
Vypadá to, že právě sklidili pole.
Doma má rodina zase pálí hromady rýžových slupek.
K čemu všechen ten povyk? Jsou to jen ohně na planinách.
Kde jsi to sehnal?
Dole ve vesnici.
Ve vesnici?
Je odsud dost daleko, u moře.
To jsi tam šel sám?
To máš odvahu. Nebylo to nebezpečné?
Byla opuštěná.
Vypadalo to, že tam byli Američani.
Zřejmě ji taky párkrát přepadli naši procházející vojáci.
Vesničané uprchli.
Byla tam hromada našich mužů, které ti vesničané zabili.
Ještě něco?
- Jako co? - Jídlo, samozřejmě.
- Jen sůl. - To není možné. Díval ses všude?
Jen do jednoho domu.
Vsadím se, že tam nějaké jídlo je.
Co se tam po cestě podívat?
Jeden muž utekl. Možná jsou tam teď partyzáni.
Cože?
Tady něco nesedí.
Teď jsi řekl, že vesnice byla opuštěná.
Dva vesničané se vrátili pro sůl. Díky tomu jsem ji našel.
Takže jeden utekl. A ten druhý?
Nevím.
Zahlédl mě jen jeden a ten utekl.
Dobrá, dal jsi nám sůl a my přijímáme, co říkáš.
No, nemarněme čas.
Jdi si vzít brambory, my na tebe počkáme.
Pane, je tu chata a pole. Možná také drůbež.
Není bezpečnější zůstat teď tady?
Chceš strávit zbytek života tady? No, prosím.
Jenže kdo ví, kdy se Amíci můžou vrátit?
Nemíním to riskovat.
Na, tady máš.
Je vážně od mrtvého vojáka?
A odkud jinud?
Také jsem obezřetně hledal,
ale úplně nepochopitelně jsem nemohl najít žádného mrtvého s puškou.
Protože nevíš, jak se dívat.
Dávám ti ji. Ber, nebo nechej být.
Prostě jen drž hubu a vezmi si ji.
Děkuji mnohokrát, pane.
Jsou tady nějaké jednotky z oddílu Shimizu?
Prohlédni si ho. Vůbec se o svět nestará.
Co tím myslíš?
Odpočívá opřen o kmen stromu,
věci má uspořádané, ruce sevřené na hrudi.
Jen čeká, až umře.
Jen se koukni. Ta spořádanost je obdivuhodná.
Ne, nechci se dívat. Odmítám to!
Potřebujete tabák? Jeden list za tři brambory!
Dobře, tak za dva.
Prodej to důstojníkům. Chlapi z divize jdou za mnou.
To jako vážně?
Vážně nebo ne?
Copak to poznáš, než přijdou, co, hlupče?
Hej, Tamuro, ty pořád žiješ?
Ty taky? Tvé beri-beri se vyléčilo?
- Jo, ale i tak dost krvácím. - Jak to?
- Kvůli tomu děsnému bastardovi. - Jakému bastardovi?
Yasudovi. On a já jsme se spolčili, takže prodávám jeho tabák.
Jenže ten zkurvysyn se vůbec nemůže hýbat.
Který je Yasuda?
Tamuro, jsi to ty? Vypadáš lépe. Vsadím se, že máš u sebe dost jídla.
Musí to být těžké chodit s touhle nohou.
Když se opírám o Nagamatsua, trochu jít můžu.
A já nemůžu jíst, dokud nenechám jeho.
Tak tak. Musíme dojít do Palomponu dřív, než dojde můj tabák.
Kdo by teď koupil tvůj tabák?
Žertuješ? Chlapi se bez tabáku neobejdou.
Čím je hůř, tím víc ho potřebují.
Prodáme ho dost.
- To vůbec není pravda! - Jsi prostě špatný prodavač!
Vojáci by za něj dali i poslední brambor.
Podívej, důstojníci! Pospěš si, chyť je!
Prodám vám ho za brambor.
Hlupče! Marníš čas tím, že obchoduješ s tabákem?
Pospěš si, ať už jsi v Palomponu, ty idiote!
Nejprve vezmi jídlo, než dáš tabák z ruky. Kolikrát ti to mám říkat?
Stalo se mi to poprvé.
A stane se ti to znovu. Musíš být opatrný, osle!
Už půjdu.
Už to nevydržím.
Tak ho opusť.
Kdybych to udělal, měl bych hlad.
Ani mu ten tabák nemůžu ukrást.
Má ho pevně omotaný kolem pasu. Vždycky mi dá jen list.
Je to tak.
Pak spěchej do Palompony, co to jde.
Yasuda tam nechce.
Plánuje se vzdát Amíkům.
Ty o tom uvažuješ taky?
Přejdu ten most později.
Dělám prostě to, co chce Yasuda.
Takhle skončíme?
Co znamená "takhle"?
Jen se podívej! Buď si jist, že tihle nemají nedostatek.
Všichni jsou tlustí jako prasata.
Poprvé opravdu vidím nepřítele.
Slyšeli jsme o nich, ale neviděli jsme je.
Nikdy jsme nespatřili, kdo to po nás střílí.
Běhali jsme napravo, nalevo, uhýbali střelám -
vše se teď jeví trochu směšným.
Vidíš ten dům za hlavní cestou?
Cesta se tam rozdvojuje.
Cesta do Palomponu
vede skrz les kolem úpatí kopce.
Musíme se dostat do toho lesa.
To ovšem znamená překročit cestu a jít po otevřeném poli.
Hej, ty, zůstaň dole!
Všichni na tom budeme lépe, až se dostaneme do Palomponu.
Dovolí nám dívat se, jak se důstojníci přeplavují na Cebu.
Jste to vy, veliteli?
Hej, ztiš se!
Ty jsi pořád tady?
Ano, narazil jsem na kamarády. Omlouvám se za svou dlouhou nepřítomnost.
Není třeba se omlouvat.
Téměř jsem se vzdal naděje, že se vůbec kdy ještě setkáme.
Bude těžké přejít tu cestu.
Jak to chceš zvládnout bez bot?
Dokážu to.
Přejdeme ji v noci, pane?
Copak to není jasné?
Ten močál je určitě dost hluboký.
Jak asi hluboký?
Odtud těžko říct.
Je to nejlepší místo k přechodu? Když jsou tady všichni, možná ano.
Tady je to tak po kolena, ale na druhé straně je to mělčí.
Zdá se, že toho dost víš. Už jsi tudy přecházel?
Pokud nechcete, nevěřte mi.
Je to cvok, rozzuří se pro nic.
Pojď se mnou na chvíli.
Zbyla ti ještě nějaká sůl?
Ano.
Můj velitel mi ji snědl.
Mohl bys mi ještě trochu dát?
Díky.
Dám ti jednu radu, jo?
Následuješ velitele jako nějaké zatoulané štěně,
já bych to na tvém místě nedělal.
Když jsme dorazili do Nové Guineje, jednal s námi jako s nějakou špínou.
Jsme s ním, protože dokáže bojovat a umí zachovat rozvahu v palbě.
Dovolí ti být s námi, dokud ti nevezme všechnu sůl.
Ale pak tě nakope do prdele.
Vážně jste v Nové Guineji jedli lidské maso?
Raději to považuj za vtip.
Já jsem jeho podřízený, nemám na vybranou, ty ale ano.
Vím, že probíjet se na vlastní pěst je zlé, ale byl bys na tom lépe.
Chápu.
Pak tedy dobrá, už žádné spolčování se!
Copak jste si to tam šeptali, hoši?
Chcete se vzdát? Pak máte šanci právě teď.
Až dojdeme do Palomponu, to už Amíka nejspíš neuvidíme.
Hele, tamhle zrovna jeden vypadá docela přátelsky.
Kaplan.
Tedy "polní kaplan. "
Vážně?
Ty umíš anglicky?
Když je kaplan, není divu, že vypadá přátelsky.
Hej, sráči!
Jen to zkuste a vzdejte se, já vám to nedovolím!
Měli byste se stydět. Budete-li se loudat, vím, co máte za lubem!
Půjdete do Palompony, ať se vám to líbí, nebo ne!
Jen se na sebe podívejte!
Už jen kousek. Jsme v bezpečí. To je úleva!
Sráči, nechej tu pochvu!
Ztichni!
Netlač se tak.
Tanky!
Dostal jsem to.
Myslím, že jsem tam nechal zbraň.
Do lesa to asi nezvládnu.
Tak, tak, do lesa to asi nezvládnu.
- Zkontrolujte to tamhle. - Dobře.
Je naživu.
Kouří.
Vzdávám se!
Je to cesta do Palompony?
Jo, ale jsou kolem Amíci. Přes ně neprojdeme.
Prší snad už věčnost.
Hej, jsi mrtvý?
Země se točí, víš?
Taky proto slunce zapadá, synáčku.
Bratře, odkud jsi přišel?
Z Čisté země na Západě.
Buddha je Amida...
jedna je jedna...
dvě jsou dvě.
Spínám své ruce v modlitbě.
Hej, pojďme odsud.
Není důvod.
Z Tchajwanu pro mě přiletí letadlo.
Vrtulník.
Má přistát tady.
Pane Vrtulníku, pojďte si pro mě! A prosím vezměte mě domů!
Jsem Buddha!
Zachraň nás, milosrdný Buddho!
Bolí to.
Co je to za ptáky?
To nejsou ptáci,
ale mouchy.
Mouchy bzučí.
Ty jsi úplný blb, že?
No teda, ty jsi pořád tady?
Chudáku.
Až umřu,
můžeš sníst tohle.
Pojď zpátky!
Můžeš mě sníst.
Nedokázal bych to.
Neudělal jsem to.
Znovu jen sním.
Někdo mě sleduje.
Tamuro, jsi to ty?
Nagamatsu?
No tak, prober se. To je voda.
Nemůžu žvýkat.
Vypadly mi zuby a změkly dásně.
- Co je to? - Opičí maso.
- Opičí? - Zastřelil jsem opici v lese.
- Viděl jsem ruku. - Ruku?
Jakou ruku?
Válí se kousek odsud. Nevšiml sis?
- Ne. - Tamhle.
Dobře, vím o ní. Nějakému vojákovi ji ustřelili.
Co se stalo s tvým kámošem?
S Yasudou? Žije.
Jste tady celou dobu?
Jo. Cestu do Ormecu jsme nezvládli.
Vůbec tam nešlo projít.
A Yasudova noha je čím dál horší.
Říká, že si vidí na čéšku.
Ale ukázat mi to nechce.
To je od tebe šlechetné, že se o něj staráš.
Ode mě?
Jsme ze stejné skupiny a být tady sám je těžké.
A taky má tabák.
Ještě?
Vyměnil se mnou trochu za opičí maso.
Ten prohnaný bastard nikdy sám nic nevykouřil.
Můžeš vstát?
Nevím.
Tam odtamtud jsi přišel?
Jo. Není to zrovna chata, ale je tam místo, kde se dá spát.
- Máš nějaké náboje? - Jo, ale šetřím s nimi.
Spletl sis mě s opicí a málem si mě zastřelil, že?
To si děláš legraci!
To je Tamura.
Málem jsem ho nepoznal. Dost se změnil.
Tamuro,
co se ti stalo?
Zhroutil jsem se. Nagamatsu mě našel.
Ještě není konec války?
Jak by to mohl vědět?
Potuluje se kolem jako my.
Máš nějaké jídlo?
Vůbec nic.
Jedl jsem trávu a pijavice.
- Nemáš ani pušku? - Ne.
Vlastně... mám granát.
Granát?
Počkejte. Tak ne.
Musel jsem ho ztratit.
Jaká škoda.
Mohli jsme ho hodit do jezera a získat tak nějaké ryby.
- Vy nějaké nemáte? - Ty už jsme použili.
Teď už nám zbývá jen puška.
Loví s nimi opice. To jediné nás drží při životě.
- Kolik jich ještě zbývá? - Moc ne.
- Ptal jsem se kolik! - Co na tom záleží?
Dohodli jsme se, že budeme jíst tři denně. A teď si dejme tabák.
Fajn, ale máme o strávníka navíc.
Raději bys tedy měl najít další opici.
Kdo se bude dělit s Tamurou?
Měl bys to být ty. Ty jsi ho sem přivedl.
Vždyť nemůže žvýkat.
Nepotřebuji to.
Tyhle jsou jemnější.
Když říká, že to nepotřebuje, proč ho nutíš?
Hlupáku!
Neříkej mi, že sem přišel, aby nic nejedl.
Dám si, až na tom budou mé zuby líp.
To se vsaď, že si dáš. Já se o to postarám!
Proč kvůli tomu tak zuříš? Vždyť je to jen opičí maso.
Máš pravdu.
Máš sakra pravdu.
Dej si listy?
Díky.
Trochu nám nechej.
Žvýkej a pak to vyplivni, jinak dostaneš sračku.
Toho se nebojím.
Jedl jsem trávu jen tak.
Hej, Tamuro.
Co je tak skvělého na kouření?
Vždyť je to pro nás jed!
Kuřáci jsou banda hlupáků.
Nebo ne?
Já vážně nevím.
Tady je trochu vody.
Můžeme vyrazit na kutě?
- Vy nespíte tady? - Ne, kousek odsud. Půjdeš?
Je mi tady dobře.
Pojď, není to daleko.
Říkal, že je mu tady dobře.
V noci začne Yasudu bolet noha.
Jeho sténání ti nedá spát. Pojď.
Proč tady nemůže zůstat, když chce?
Tvoje postel je docela daleko.
Ani ne. Kéž by byla dál.
- Proč nespíš tam, kde on? - Neříkej mu, kde spím.
Mluví o tom, že má roztříštěnou nohu, ale chodit může, to ti říkám.
Takže tam nespím,
protože nechci, aby mi ukradl pušku.
- Proč by to dělal? - Uvidíš.
Přivedl jsem tě sem, protože ti důvěřuju.
Mně?
Buď opatrný, aby ti neukradl granát.
Ale já žádný -
Ale máš.
- Jak to víš? - Cítím ho.
Vážně jsem si myslel, že jsem ho ztratil.
Já vím.
Nosil jsem ho v kapse.
Řekl jsem, že vím.
- Zapomněl jsem, že jsem ho dal jinam. - Já ti přece věřím!
Jsi v tom dobrý!
Opatrovat oheň, to je Yasudova práce. Je strašné ho obnovit, když uhasne.
- Začalo pršet. - Je to snad má chyba?
A jak ty chytíš nějaké opice?
Mohly by být kolem, i v dešti.
- Jdu. - Půjdu s tebou.
Nemůžeš chodit. Raději počkej, to bude lepší.
Jsem pořád ospalý. Půjdu se natáhnout k Nagamatsuovi.
Můžeš spát tady.
Pojď sem, ať na tebe neprší.
Přece nebudeš moknout.
Jsem rád, že ses tady objevil.
Nagamatsu se stal povýšeným. Kvůli všemu se se mnou hádá.
Kdyby nebylo mě, byl by dnes už mrtvý.
Já jsem ho naučil střílet opice.
To jich je kolem tolik?
Žádnou jsem neviděl.
No, není to zrovna místo, kde by se to jimi hemžilo.
V dešti se moc neobjevují, že?
Období dešťů končí.
Zdá se, že přestalo pršet.
Asi se kolem trochu porozhlédnu.
Kde je to jezero, o němž jsi mluvil, že tam nachytám ryby granátem?
To jsme dělali už dávno. Je to odsud hodně daleko.
Měl jsem za to, že jsi granát ztratil.
Byl v mé mošně.
V dešti mohl dost navlhnout.
Podíváme se na něj, jo?
A 99, že?
V řádném stavu.
Nic s ním není.
Vrať mi ho.
Budu se ti o něj starat. Ty bys ho nechal namoknout.
Vrať mi ho. Nagamatsu se bude zlobit.
Říkal něco?
Říkal, že o něm nemáš vědět.
- Tak proč jsi o něm začal? - Nepřemýšlel jsem.
Co se dá dělat. Teď už je pozdě.
Vrať mi ho.
Dobře.
V tom případě si ho nechej. Dej to pryč!
Pochopil jsi to rychle.
Dostal ji.
Vrať se!
Dobře, nedělej to.
Chápu to.
- Viděls? - Ano.
Opice utekla. Kdo ví, kdy najdu další.
Jedna je přímo před tebou.
Kde máš granát?
- Nemám. - Nemáš?
Kvůli tobě jsem předstíral, že mám.
- Co se s ním stalo? - Yasuda mi ho vzal.
Cože? Ty idiote!
Vždyť víš, co jsem ti říkal.
Nepřemýšlel jsem.
Tak to už nemám šanci.
Musím ho zabít, než zabije on mě.
Musíme ho přinutit, aby ho použil.
Když vykřiknu, hodí ho. A jakmile to udělá, utíkej.
Yasudo, dostal jsem opici!
Hloupý zkurvysyn, skočil na to!
Divné. Potok je přehrazen, jak jsem ho zanechal.
Je to v okolí jediné místo, kde je voda.
Proudí odsud do lesa pod námi.
Odkud ten bastard přijde?
Už jsou to tři dny. Neměl moc vody.
Člověk by neřekl, kolik toho ti staří bastardi snesou.
- Vypadněme odsud. - Ne.
Už nemáme jídlo.
Zabijeme ho a uvaříme si ho, pak se vzdáme Amíkům.
Nikdo se nedozví, že jsem jedl "opičí maso", pokud to někomu neřeknu.
Ty znáš cestu do Ormocu, že?
Nepamatuju se.
Proč mě prostě nezabiješ a nesníš mě?
Jistě, že jsem to mohl udělat už dávno,
ale netoužím zrovna po zárodcích tuberkulózy.
Už mě to taky celé znechucuje.
Ke všemu mě přemluvil ten starý sráč,
ale co je moc, to je moc.
Úplně mi zničil nervy.
A já se nedám dohromady, dokud si to s ním nevyřídím.
- Tamhle stoupá dým. - Není to signál?
Ne, je to stepní oheň. Prý tady pálí kukuřičné slupky.
- Chci to vidět. - Neblázni.
Jsou to rolníci.
Zapomeň na to. Nejsou to japonští rolníci.
Najděme cestu do Ormocu.
Nebude snadné vzdát se Američanům.
Dokud budeš se mnou, bude ti dobře.
Já se nevzdám. Jdi sám.
Přestaň blábolit.
To je on!
Přece jen nakonec přišel.
Nagamatsu! Tamuro!
Spletl jsem se.
Pojďme to napravit.
Vylezte! Mám oheň!
My ho máme taky!
Vylezte!
Můžete si vzít všechen můj tabák!
Těch tvých laskavých nabídek už máme dost.
Prostě tě zabiju a vezmu si vše.
Snad si nemyslíš, že ho mám u sebe!
Schoval jsem ho, a pečlivě.
Pojďme si pomáhat!
Ten bastard je ale chytrý!
Počkej, Tamuro.
Nedělej to.
Vím, co chceš.
Okolo ohně jsou rolníci.
Vím, že je nebezpečné tam jít,
ale chci vidět lidi, kteří žijí normálně.
Filipínská fronta únor 1945
Z angličtiny přeložil: Lepros
K O N E C