Strýčku?
Sozo.
Má stejné oči jako ty.
Přestaň, mýlíš se.
Co? To není tvoje dítě?
Strýčku! Přemýšlej. Odešel jsem z domu před třemi lety.
A tenhle kluk má nejmíň osm.
Že by?
Jak se jmenuješ?
Shinnosuke.
A kolik máš let?
Osm.
Ty dnešní děti dospívají tak rychle.
Promiňte, že jsem vás nechala čekat.
To je v pořádku, děkuji.
Shinnosuke, pojď se mnou. Sozo má něco důležitého na práci.
Ale ne, není to až tak důležité.
Jen jsem měl obavy o jeho duševním rozpoložení.
Napadlo mě, že bych ho vzal do nevěstince, aby se trošku rozptýlil.
Ale to, co vidím, mě uklidnilo.
Už nemusím mít žádné obavy.
Měl jsem starosti, protože byl vždycky takový nevyspělý.
Tak jak TO jde?
Strýčku!
Co "TO"?
No, jak TO jde s tím jeho perem.
Ach tak ... je opravdu moc šikovný.
Výborně.
Onobu odnaproti říká, že se díky němu hodně zlepšila.
To je úžasné.
A mému synovi se to daří den ode dne lépe.
Cože? Vašemu chlapci!
Není na to ještě moc mladý?
Mně bylo aspoň dvanáct.
Sozo, co uděláš příští měsíc
k výročí tvého otce?
Ach, ano.
Jestli zjistí, že náš plachý Sozo
se tady v Edu docela usadil,
nebudou o tom mluvit jen příbuzní, ale celý náš klan.
Mami, podívej!
Zklapni!
Ty nemožný osle!
Tohle místo je plné života, co? Ještě se tu porozhlédnu.
Slibuju, že zítra na ten rybí trh půjdu.
Onobu, prosím, otevři!
Onobu? Kde je Onobu?
Strýčku, pojďme.
A co bude s Onobu?
Opatrujte se.
Co jsi ty tři roky,
proboha, dělal?
Hluboce se omlouvám.
Ty si myslíš, že to stačí?
Vyslal jsem tě, aby jsi pomstil svého otce.
Kdybys uspěl,
trošku by to zlepšilo
tvou ubohou pověst.
Ale zatím ani jediný náznak něčeho takového.
Každý měsíc tě klan podporoval
a posílal ti kapesné.
A to je pro tebe bezvýznamné?
Každý měsíc?
Bratře, je tady ještě jeden důvod, proč stále nenašel
toho nepřítele.
Strýčku. 67
Náš malý plachý Sozo
má dítě s jednou krásnou ženou.
Tomu dítěti je už osm let.
Meč není určen jenom k tomu,
aby rozdával rány a bral životy.
Když se střetnou meče, život narazí na život,
smrt narazí na smrt. V bouřlivém rozporu
vzniká skutečný dialog.
To je samurajovo potěšení i utrpení.
To je jediná cesta samuraje.
V tomto čase míru, který nezná žádnou válku,
samuraj musí ukázat tuto krásu
rolníkům.
Je jich méně než před třemi lety.
Pochopili, že bez válek,
je boj s mečem pro jejich kariéru bezvýznamný.
Podívej se tady.
Dům rodičů našeho nepřítele Kanazawy.
Bydlel tam sám, jen se svou nemocnou matkou.
Po té, co zabil svého otce, přestala být schopná čelit okolnímu světu
a zemřela.
To jsem nevěděl.
Muselo to být pro ni smutné.
Smutné?
Jak ji můžeš litovat, bratře?
Dostal, co si zasloužil.
Ale co s tím měla jeho matka společného?
Jak můžeš být tak měkký?
To jsi zapomněl na otcovo poslední přání?
Promiň.
Jen "promiň"?
Docela ses za ty tři roky změnil.
Jaký jsi to vedl život, tam v Edu?
Nemáš žádné právo modlit se na otcově hrobě.
Podívejte se na moji pomstu!
Připravit!
Pomstím svého otce!
Hlavně dej na sebe pozor.
Mám tady jednu přítelkyni, kterou musím navštívit.
Poslyš,
tvůj otec byl velký puritán,
který si neužil žádné, byť nepatrné potěšení života.
Ale teď už tu není. Nechal ti jen příležitost.
A bohové tě potrestají, jestli ji promarníš.
Pomsta však není jedinou možností, jak ukázat svou oddanost.
Měj se,
Sozo.
Nemyslíš, že to přehání?
Já jsem přece taky živá bytost.
Zasloužím si lepší život.
Říká se, že prý narození šógunova dědice brání nějaká psí kletba.
A co když nemá rád psy?
Vějíře, vějíře na prodej.
Sodo.
Proč sbíráš květiny?
A proč ty?
Ty jsou pro mou mrtvou maminku. Nemám peníze, abych nějaké koupila.
Tak pokračuj.
Pověz, stalo se ti něco?
Nějaká další rvačka?
Co ty jsi za člověka. Proč se vždycky necháš zmlátit?
Toť otázka.
A máš někoho?
A kdybych měl, naplnilo by to můj žaludek?
Nemusí to nakrmit tvůj žaludek.
Kdybys ale někoho měl,
byl bys možná méně lehkomyslný.
Onobu, ty jsi pořád ještě dítě.
Přece víš, že kdybych někoho takového měl,
byl bych lehkomyslný ještě víc.
Jen jsem o tebe měla starost.
Čištění studny, čištění studny.
Táhněte!
Pomaleji, pomaleji.
Uvolněte.
Ještě víc.
Ještě.
Ještě trošku.
Zvedejte.
Pojďme taky pomoct.
Sozo!
Pečení novoročních koláčků a čištění studny ... To jsou práce pro sluhy samurajů!
Ještě jsem neslyšel, že by samuraj tahal za provaz.
Podívej, nová žena pana domácího.
To si teda dokázal najít pěknou krasavici.
Však utratil spoustu peněz za to, aby ji vykoupil z nevěstince.
A ještě to nejsou ani tři roky, co jeho minulá žena zemřela.
No jo, peníze hýbou světem.
On ji zná?
Když chlap hodně cestuje ...
"Vypadáš moc dobře, Sodo, jako vždycky."
"Ale ty jsi teď opravdu krásná."
"To nemůžeš říkat, jsem už vdaná žena."
Vdala ses dobře.
Žena pana domácího. To je velký kus cesty z chudinké vesnice.
Nevybrala jsem si to.
Nevybrala sis ani nevěstinec, co?
Žádná žena si nevybírá nevěstinec.
Ženy to mají snadné. Vždycky na ně nějaká práce čeká.
Chceš opravdu slyšet, jak jsem se měla
těch posledních patnáct let?
Jdu se projít.
Proč nám nepostavíte pořádnou latrínu?
Nebuď hloupý.
Tyhle domy se budou bourat. Postavím tu nové.
Bohužel, vy budete slavit Nový rok
nejspíš někde jinde.
Zajímavé.
Vypadá to, že budu mít tekutou stolici.
Brzy už budu s tebou.
Nech toho, tati.
Nevidíš, že jíme?
Buďte zticha! Není to vaše věc, co si povídám se svou ženou.
Mluvit zrovna teď o tvém vylučování! Přece nejsi Mago.
Jestli se chceš dohadovat, tak jedině o nájemném, co dlužíš.
Poslouchej, Onobu, co Kenbo?
Je jedno, jak ho vidíš. Kenbo je tvůj syn.
Za deset let tě možná ani nepozám.
Mám teď spoustu práce.
Nemám náladu na to, bavit se s tebou o tvých výkalech, tati. Tak už buď zticha.
Tam!
Sodo tu není.
Nechoď sem, prosím.
Proč ne?
Protože ... ať už se mezi vámi stalo cokoli,
nemyslím si, že by Sodo mohl být s tebou šťastný.
Neříkáš to jen tak, že?
Myslíš si, že to štěstí najde u tebe?
Já jen nechci strávit celý svůj život v téhle díře.
Pamatuj si.
Jestli odejdeš, bude to proto, že se budeš mít ještě hůř než teď.
Slyšel jsem, že někde v Nakanu dávají jídlo zbloudilým.
Když to tu zabalíme, můžeme jít.
Hlupáku. Jídlo tam mají jen pro psy. Ne pro lidi.
Já jsem se narodil v roce psa. Nepočítá se to?
Pro Šóguna jsme míň než psi.
Jdi s tím někam.
S tolika z nás, půjde to?
Nedokážeme přesně spočítat, kolik mužů hlídá jejich sídlo!
Musí tu být nějaký způsob, jak to zjistit.
Kichiemone, nenapadá tě něco?
Množství odpadu z jejich latríny by nám mohlo poskytnout nějakou stopu.
Odpadu?
Mluvíš jako nějaký rolník.
S dovolením.
Kdo jste?
Co tím myslíš? Jsem tady, abych vybral vaše nájemné.
Otázkou tedy je, kdo jste "vy?".
My jsme ban ..., my jsme ban ...
Vy jste banditi?
Ne, ne, my nemáme žádné špatné úmysly.
A nic co dočinění s Kirou.
Jen jsem raněný, nic víc.
Je vás tady několik, co ...
Hlavní sluha přijel z Kjóta.
Opravdu? Oishi je tady!
Tak pojďme!
Konečně!
Hej, počkejte, to je můj deštník!
Ukažte.
Ale, ne.
Vám se daří dobře, co?
Nechci žádný poplatek.
Ale můžete počkat s nájmem?
Žádný zvláštní poplatek.
Moc vás prosím ...
Jestli si vezmete tenhle nůž, otec už nikdy nebude moct pracovat na rybím trhu.
Dlužíte mi už za šest měsíců!
A krom toho, jestě jsem neviděl, že by někdy pracoval.
Tak tedy.
Kdyby všichni mí nájemci byli potenciální mstitelé, mohl bych v klidu vybírat nájemné.
Vy jste samozřejmě vítán do mého nového domu.
Prosím,
nemůžete to odložit?
Nechte nás tady všechny žít ještě chvilku.
"Nechat vás žít tady?"
Pěkně řečeno. Ale jste snílek.
Není divu, že vás všichni využívají.
Nemůžete se mnou mluvit takhle, když jste ve svém životě nikdy nepracoval.
Nebo jste snad ochotný zaplatit nájem za všechny?
Bydlíš tady, tak plať.
Můj ty bože, náš bytný si dělá procházku v takovém dešti.
Moji nájemci budou v takovém počasí určitě doma. Nájemné se tak lépe vybírá.
A krom toho, nemůžu riskovat a posílat sem svou překrásnou ženu.
Kdo ví, co by se mohlo stát.
Co myslíte tím "riskovat"?
Slyšel jsem, že jste byli od dětství kamarádi.
Byli jste i zasnoubeni.
A co to má s vámi, co dělat?
Ach, jak děsivé.
Ale čas jde dál.
Není to dobře. Ale ona je teď moje žena.
A ty se ji ani nedotkneš.
Takové krásné masíčko!
Z toho bílého je lepší než z toho černého.
To jíte čtyři z jednoho kotlíku?
Vy jste ale pořádně promočený.
Vemte si misku a pojďte se ohřát.
Jestli to nebude vadit.
Mimochodem, ten německý nebo anglický doktor, Kaempfer,
co byl u Šóguna,
mu prodal elixír nesmrtelnosti za 20,000 ryo.
20,000 ryo!
Slyšel jsem, že se vyrábí z těl mořských pannen.
A funguje to?
20,000 ryo, to je neuvěřitelné.
Když přece nemá žádné děti, tak si může žít, jak dlouho bude chtít.
Je stejně nenasytný jako jeden domácí, kterého znám.
20,000 ryo, to je ...
20,000 ryo je ...
Hej. Co to je?
No tak, dávejte pozor na způsoby. Sedněte si, když jíte.
Co je tohle za maso?
Tohle? Ty víš, co to je?
Tohle ... vždyť víš ...
Vozilo se to na těch nosítkách.
Je to pes!
Chutná docela dobře.
I když dneska je trošku tužší než obvykle.
Než obvykle?
Víte, co se stane, jestli se o tom dozví Šógun!
Nedozví. Pokud budete mlčet.
A kromě toho, vy jste si už taky dal.
Hej, nemůžete se najíst a pak utéct bez placení. Nechte tu ten nůž.
Všechny vás vyrazím! Všechny, do jednoho!
Dík za vaši přízeň.
Přijďte zas!
Už je to pět dní,
co nemůžu jít pracovat.
A ty pracuješ, když neprší?
Ale když takhle pořád lije,
člověk ještě víc klesá na duchu.
Opravdu?
Já jsem už pěkně dlouho nesral.
Jak dlouho?
Už čtyři dny.
Já pět.
Podívej, jak jsem opuchlá.
Vidíš?
No jo.
Co je?
Nemám ti, co říct.
Odcházím.
Zase chceš zmizet?
Nesnáším déšť.
Když prší, vždycky si vzpomenu na tu noc,
kdy jsem viděla tvou tvář a v pozadí krvavý strop.
Měl jsem tenkrát radši taky zemřít.
Kdyby se to stalo ...
To se pořád cítíš takhle? Jak smutné.
Přestaň.
Nejsi jediný, kdo málem přišel o život.
Co?
Co chceš, abych udělal?
Pojď se mnou.
Někam hodně daleko.
To nejde, že?
Už je moc pozdě.
Nosím jeho dítě.
Ach, tak?
Ty budeš mít dítě.
A novou rodinu.
To je dobře.
Zapomeň na to.
Narodí se ti dítě,
staneš se matkou,
zestárneš
a budeš vrásčitá.
Copak se na to můžu dívat?
Jste oblečení jako nějací samurajové, ale žijete ve špinavé díře.
Nikdy se ničemu nevyrovnáte, takže
co je tak úžasného na tom být samurajem?
Narodili jsme se líp než vy.
Kdo to řekl? Ať jde sem.
Co!
Na ně!
Počkat!
Co to je?
Jste divní.
Jdeme.
Yoshibo.
Proč jsi řekl: "Co je tak úžasného na tom být samurajem?"
To říkávál táta, když se opil.
Aha, tvůj otec.
Táta říkal, že mám z boje utíkat.
Ale já nerad utíkám, tak mě napadlo udělat to opačně.
Lidé, kteří jsou opravdu silní, nebojují nikdy bez důvodu.
Tvůj otec musel být skvělý člověk.
Jo.
Promiňte.
To je máma.
Dobrý den.
Bydlím přes ulici.
Odpusťte, určitě vám způsobili spoustu problémů.
Co, Yoshi!
Zase ses pral?
Co jsi slíbil tátovi?
Ale já se nepral.
Ahoj, Shinbo,
maminka říkala, že musí navštívat ještě několik zákazníků.
Ještě chvilku na ni počkej.
V pořádku. Počkám tu s ním, než se vrátí.
Dobře, tak já půjdu.
Shinbo, přijď si zase někdy hrát, jo?
Zítra.
Třeba táta dneska přijde brzy.
Třeba.
Říkal, že mi udělá kolo.
To bude super.
Mám obrázek svého táty.
Chceš se podívat?
Na tvého tátu?
Vím, že se na něj chodí v noci tajně dívat.
Tady je.
Hledá se.
Vypadá silně, že?
Neříkej to mámě.
Co se děje, Sozo?
Spadl jsem do odpadu ...
Můžu se obléct jako obyčejný prodavač léků,
ale ve skutečnosti jsem samuraj.
Říkám samuraj, ale jsem jenom pěší voják, bývalý rolník.
Ach, tak.
Jediné co chci, je zemřít samurajskou smrtí.
Teprve pak budu skutečně samurajem
a můj syn bude opravdu žít jako syn samuraje.
Nemůžu mu zanechat žádné peníze nebo pozemky.
Tohle je jediné, co pro něj mohu udělat.
Kichiemone,
kdo tě naučil hrát Go?
Po té, co jsem začal nosit meče, i když špatně,
mi všichni říkali, že mě to udělá samurajem ještě víc.
Pozoroval jsem.
Mě to naučil můj otec,
když jsem byl ještě malý.
Už jsem skoro zapomněl,
že jsem se od otce naučil víc, než jen šermovat.
Máš velké štěstí.
Jsem za to vděčný.
Opravdu moc vděčný.
Chtěl bych i Shinbu naučit základy Go.
Pomsta, pomsta. Po třech letech hledání mého nepřítele
jsem já, Aoki Sozaemon z klanu Matsumoto, konečně pomtil svého otce.
Když jsem ho porazil, ...
jediná smrtelná rána zasáhla jeho pravý bok.
Byl to neuvěřitelný boj.
Moje pomsta byla pomsta válečníka. bez jakékoli zloby.
Nenávidíš muže, který zabil tvého otce?
Nenávidím.
Nenávidím ho.
Včera tvůj syn přerušil jednu rvačku.
Zachránil Shinbu, který žije v mém sousedství.
Náš Yoshi.
Ano.
Jak je starý?
Sedm.
Ale není můj.
Proč jsi ho
před rokem nedal do mojí školy?
Shinbo by měl z toho radost.
Repríza našeho jarního představení.
To je dobré, co?
Je, stejně jako pan Sozo.
Není to nebezpečné?
Když to poděláme, budeme mít pěkné potíže.
Ale když uspějeme, vyděláme nejmíň 100 ryo.
100 ryo!
S tolika penězi zaplatíme všechny naše dluhy na nájemném
a ještě nám něco zbyde. Každému 14 ryo.
Jsem pro!
Já taky!
I já.
Chci, abyste všichni hráli rozrušené kolemjdoucí.
Tomekichi, potřeuju, abys našel prase.
Prosím, můžu říct tu větu: "Teď si zasloužíš pomstu."?
Můžu?
Samuraj si váží více Spravedlnosti než svého života.
Jeho Já se pojí s Krásou.
Brání Spravedlnost ...
Dej pokoj, ty hovnožroute.
Já nejsem hovnožrout.
Nikdy bych nesnědl žádné hovno, pokud by z něho nebyl rýžový koláček.
Mago, poslyš, "hovnožrout" se říká ...
Jestli opravdu chcete peníze, musíte ...
to opravdu pořádně zahrát.
No jo, vždyť je to jenom jako.
Nikdy bych nezabil ani mouchu.
"Přehnané příběhy přinutí květiny rozkvést, ale nikdy nepřinesou žádné ovoce."
To se tak říká.
Jak říkám, nechme pole květin rozkvést.
Jen za 9 ryo ...
Proč ho máš pořád rád! Ty neopovrhuješ tím, že tvůj otec je vrah!
Nemáte pravdu.
Všichni se mýlíte.
Každý máme svůj vlastní způsob, jak nenávidět.
Ale pan Sozo má v sobě oprávněnou nenávist,
která je větší než ...
Podívejte.
Vlastně,
pan Sozo udělal z obyčejné lidské věci rýžový koláček.
Vzal to, co má uvnitř sebe a udělal z toho rýžový koláček.
Paní Osae.
"Podělat se," tak mluví Mago.
Změnit to uvnitř sebe v rýžový koláček ...
To je úžasné, Sozo!
Ne, Mago, není to tak, jak si myslíš.
Copak není nějaký způsob, jak zfalšovat mrtvolu?
Nechte to na mě.
Mám spoustu kostí.
To teda ne. Každý hlupák pozná, že jsou psí.
Mnicha v chrámu nelze takhle oklamat.
Nechte to na mě. Vezmu to do našeho rodinného chrámu.
Co? Tvůj otec je mnich?
Mnich?
Och, že bych vám to neřekl?
Sekta "Jodo".
Dobře.
Jestli chceš, pomůžu ti s tvým plánem.
A když uspějeme,
doporučíš mě tvému klanu?
- Tak to je tvůj důvod! - Ty máš odvahu!
A můžu říct aspoň "Ne tak rychle!". Teď už to udělám dobře.
Mago, ty vždycky všechno pleteš. Tak buď ticho.
Nepotřebujeme, abys to všechno podělal.
Mago, byl bych rád, kdybys hrál hlavní roli.
Pomsta!
Trvalo mu to tři roky než pomstil svého otce.
To byl úžasný boj s měčem!
Byl neuvěřitelný.
Pomsta! Pomsta!
Já, Aoki Sozaemon, jsem pomstil svého otce.
Já, Hirano Jirozaemon, jsem byl toho svědkem.
Smrtelný boj.
Výborně!
Byl to smrtelný boj.
Oznámení bylo právě odesláno.
V těchto mírových časech
je to opravdu chválihodná odvaha.
Ohledně pitvy ...
Smrtelná rána zasáhla jeho pravý bok.
Skácel se po jediném seknutí.
Byl jsem v šoku,
jak strašně moc krvácel.
Oto! Vnitřnosti!
Máš pravdu.
Příšerné.
Co budete dělat?
Ještě to chcete vidět?
Drahý!
Tati!
Můj drahý!
Tatínku!
Má tu červenou skvrnu jako na tom obrázku.
Tato odveta byla pomstou válečníka.
Bez jakékoli zloby.
Shinbo, nenávidíš muže, který zabil tvého otce?
Nenávidím ho.
Chceš se pomstít?
Jo.
Tvoje maminka stojí při tobě.
Nemůžu ti říct, že ho nemáš nenávidět.
Avšak,
kdyby táta věděl, že jediné, co nám po sobě zanechá,
bude nenávist,
jak by se asi cítil?
Byl by z toho nejspíš nešťastný.
Takže teď
pojďme vzít to, co nám zanechal,
a změňme to postupně v něco mnohem lepšího.
Tvoje maminka ti pomůže, Shinbo.
Pomůžeš mi taky?
Pomůžu. Převezmu otcovu roli.
Tak, správně, J-I-R-O-Z-A-E-M-O-N
Vyšlo to, vyšlo to.
Nemůžu uvěřit tomu, že jsme to dokázali.
Ten trouba řekl, "Pohřběte ho s úctou."
Otokichi, proč brečíš?
Když Osae a Shinbo ...
Tupče, jenom to hráli.
Ale přesto ...
Hej, Mago. Můžeš zastavit.
Odhrňte někdo tu rohož.
Usnul.
Sedm ryo a dvě pence ...
Žádná vyhřezlá střeva.
Byla to jedna jediná smrtelná rána.
Příliš mnoho hluku na spánek.
No, jak pořád pršelo, nemohl jsem ven.
Byl jsem tak dlouho zacpaný. Že?
Přesně tak.
Co tím myslíte? Tomu říkáte odpověď?
Nekaž nám oslavu.
Když budeme žít spolu, podělíme se na nájemném.
Žít spolu!
Ano, budeme se brát.
Já se mám nastěhovat k Otokichimu?
Samozřejmě, Onobu, proč ne? Ty a Otokichi budete sourozenci.
Ne, jen to ne.
No, v každém případě, pojďme si dát něco k snědku.
Hodně štěstí.
Ne pro mě.
Hodně štěstí.
Suzuta utekl?
Co se děje? To jsem nevěděl.
"Moje matka, už dlouho upoutaná nemocí na lůžku,
"upadla do velmi špatného stavu a nutně potřebuje ..."
Nemocná matka, co?
To je mi novinka.
"Jestliže mi přikážete odejít od ní,
"bude to, jako bych opustil kousek sebe ..."
Takže jeho matka je důležitější než naše pomsta.
V předvečer pomsty ztratil odvahu
a zostudil tak všechny samuraje!
Hej, Terasako.
Koli zůstalo?
Tento měsíc, pan Yano, pan Seo, pan Mori
a pan Suzuta opustili naši skupinu.
Je nás asi padesát.
Proto jsem vám říkal,
že musíme uhodit hned. Kdo ví, kolik nás zůstane do nového roku.
Tak, teďka tvoje škola bojových umění tam doma bude vzkvétat.
Všechno v okolí je v pořádku a já si to můžu namířit přímo do tvého klanu.
V tomto okolí teď bylo ...
jeden, dva, tři ...
osm sňatků.
- Jaký jsem byl? - Á, vynikající.
Opravdu?
Takže teď budou Onobu a Otokichi bydlet pod stejnou sřechou.
Hlupáku, jsme jenom sourozenci.
To znamená, že když budeš jejím bratrem,
můžu si vzít Onobu za ženu?
To je nápad.
Jako její bratr si to já nemůžu dovolit.
Jsi jenom obyčejný sběrač odpadků.
Kdyby tolik nepršelo,
mami!
Zaútočíme, když bude spát a konečně to skoncujeme.
Jak žalostné.
Novina! Novina!
Pomsta!
Ten vůdce Oishi je úžasný.
Hrál si na sukničkáře, aby oklamal nepřítele.
Prý díky zprávě, že Sozaemon Aoki pomstil svého otce, se pevně odhodlal.
A podle obsahu latríny zjistily počet stráží. Vskutku originální.
Majitel tohoto obchodu s nudlemi byl zbabělý samuraj,
který utekl tři měsíce před tím, než se to stalo.
Není divu, že jeho vývar s nudlemi chutná tak podivně.
Podělaný samuraj.
Sladké koláčky pomsty!
Nepropásněte!
Slyšte!
Tady žil a schovával se doktor Onodera,
šestý nejvýznamnější samuraj ze 46 mstitelů.
Napsal spoustu dopisů své ženě do Kjóta, zatímco se připravoval na smrt.
Den před pomstou ji poslal tuto báseň.
POslouhejte.
"Jednou vyslovené myšlenky
"při rozloučení, se zdají být stále nevyslovené."
Myslel si, že jí řekl vše, co chtěl říct,
avšak při posledním loučení se bojí, že toho ještě hodně zůstalo nevyřčeno.
To rozpláče i dospělého muže.
Vždycky jsem věděl, že je na něm něco vznešeného,
proto jsem odmítal jeho peníze.
Kupte si sladké koláčky pomsty.
Za poplatek můžete nahlédnout do jeho domu.
Podívejte, támhle jde.
Poradce těch 46 mstitelů.
Vítej doma.
Co z toho!
Nic. Nic jsme nezavinili.
Může za to těch 46 samurajů.
Já si to myslím taky.
To, co udělali, bylo špatné?
Samozřejmě, že bylo. Podlý útok v noci.
Když kupa chlapů pobije jednoho ubohého starce,
tak to není moc fér.
A domácí na tom ještě bohatne.
Ty sladké koláčky se znakem "Oddanost" jdou pěkně na dračku.
Máma je hodně nadšená do toho otevřít si pouliční obchod.
Kde se jenom ten zbabělec schovává?
Třeba v hromadě sraček.
Přece jen pěší voják, ne?
Co je na tom směšného?
Co má spousta sraček společného s pěším vojákem?
Hodil jsem do nich svoje oblečení z útoku.
Po té, co jsem si vzpomněl, že pan Sozo se naučil hrát Go od svého otce.
Á, černá a bílá ...
Sado!
Uvědomil jsem si, že bych nikdy nenaučil svého syna vyrábět slaměné sandály.
A tahle myšlenka ...
Vidíte, pan Sozo zachránil pana Terasaku.
Tady.
Co je! Co tu chcete?
Jen na slovíčko s panem Terasakou.
Zeptej se ho.
Ne, ty se ho zeptej.
Tak o co k čertu jde?
Přece se nemůžete pořád takhle schovávat.
Proč neřeknete, že vám velitel Oishi přikázal
šířit po světě zprávu o hrdinském činu mstitelů.
A tak jste musel, chtě nechtě, opustit ostatní.
Pro případ, že s tím budete souhlasit,
jsme vymysleli toto.
Myslím, že je nazveme "Koláčky Kichi".
Udělali jsme je černé a bílé podle Go, které máte tak rád.
A samozřejmě dostanete desitinu ze zisku.
Není to špatné, na pár pobudů, co?
To stačí!
Pomsta ... je dobrá pro obchod.
To je pravda, Onobu.
Je důležité vydělat, třebaže na neštěstí.
Správně!
Já ... na rozkaz velitele
jsem musel opustit skupinu, abych o tom pověděl ostatním.
Ne, opravdu.
Ještě jsem to nikomu neřekl.
Neutekl jsem ze strachu, ale pro dobro klanu.
Nemám času nazbyt.
Musím se vrátit domů a podat plné vysvětlení rodinám 46 samurajů.
Květiny sice rozkvetly, ale přinesly velice zvláštní ovoce.
Co s těmi koláčky?
Co s nimi!
Slyšeli jste to? Všech 46 samurajů spáchalo seppuku!
Tak vznešení muži!
Ale,
třeba teď konečně naučí svého syna vyrábět sandály.
Půjdeme domů?
Shinbo. Můžeš se zeptat pana Hirana, jestli tě naučí šermovat.
Kluci nebudou potřebovat učení, po tom všem, ale meče.
Poslouchejte. Pro samuraje je okamžik smrti vším.
Říká se: "Třešňové květy jsou požehnané teprve tehdy, až spadnou všechny, do posledního."
Ale, jak kdysi řekl Mago,
třešňové květy padají jen proto,
aby se příští jaro znovu vrátily.
A v ještě větší kráse.
Nevíte,
jestli je tady někde škola?
OKADA Junichi
MIYAZAWA Rie
FURUTA Arata
KAGAWA Teruyuki
TABATA Tomoko
UESHIMA Ryuhei KIMURA Yuichi
KASE Ryo CHIHARA Seiji
HIRAIZUMI Sei EZAWA Moeko
NATSUKAWA Yui
KUNIMURA Jun
NAKAMURA Katsuo
ISHIBASHI Renji
TERAJIMA Susumu ENDO Kenichi
TANAKA Tetsushi NAKAMURA Yuji
KATSUJI Ryo ISHIDO Natsuo
Tommys' Masa MINAKATA Eiji
ASANO Tadanobu
HARADA Yoshio
Executive Producer: HISAMATSU Takeo
Development Producer: YASUDA Masahiro
Producers: SATO Shiho, ENOKI Nozomu
Cinematographer: YAMAZAKI Yutaka
Lighting: ISHIDA Kenji
Production Designer: ISOMI Toshihiro, BANBA Masao
Costume Designer: KUROSAWA Kazuko
Music: Tablatura
Presented by HANA Film Partners
Written, edited and directed by KORE-EDA Hirokazu