Založení státu Mandžusko.
V roce 1932 Japonsko ustavilo Mandžusko v severovýchodní Číně
jako suverénní stát Mandžukuo. Císařská armáda zde mohla
jednat a vládnout bez jakékoli politické kontroly.
Ministerský předseda Inukai byl zastřelen sedmi muži.
Od doby šógunů byli v zemi muži
kteří udržovali umění a tradici karate.
To, co se naučili od svých předků. předali další generaci.
Ale ve světě plném změn byli vystaveni tvrdému osudu.
Jednotko, stát! Vlevo v bok!
Císařská vojenská policie.
Kapitán Tanihara, velitel této jednotky.
Musíte se přesně držet našich rozkazů.
Řekněte nám, co chcete.
Náš pán a velitel, velitel sedmého policejného okrsku,
Hidehisa Goda, ohlásil, že máme vyvlastnit a zkonfiskovat
tuto budovu, nyní nazývanou "Škola Shibahara", a to okamžitě.
Teď patří nám. Musíte odejít!
To nemůžete... To nemůžete myslet vážně!
Odejděte! K jakému užitku může být vaše neozbrojené umění?
My máme jiné starosti, naše země je ohrožena skutečnými nepřáteli!
Se vší úctou, kapitáne, nechci být nezdvořilý.
Ale naše škola karate, naše dojo, bylo osobně schváleno císařem.
Giryu, přines ten certifikát.
Mistře.
- Ne! - Tohle je jen cár papíru!
Tuto školu zabavuji. Zmizte dotud!
Na co zíráš?
Ne! Ne! To musí být omyl.
Nemůžete dnes odejít? Dejte nám ještě jeden den!
- Jsem si jistý, že se pak vše vyjasní. - Ruce pryč!
Choei!
Jsi zločinec.
- Za to tě dostanu. - Taikane! Ne!
- Pokud chceš bojovat, tak v doju! - Taikane!
- No tak! - Taikane!
Karate není o útočení, je o zahnání nepřítele.
Pamatuj! Nesmíš uhodit
nebo kopnout svého protivníka.
Tak jsem tě to učil.
Je to souboj, cokoli se stane, neber to osobně.
Mohu, kapitáne?
Jsem Mamoru Yoshida, svobodník císařské vojenské policie.
Boj!
Jak to... Yoshido!
Ty zmetku, dostanu tě já. Boj!
Ty...
- Je mrtvý, kapitáne! - Co jsi říkal?!
- Další. - Vrahu!
Taikane. To stačí.
Giryu, teď budeš bojovat ty.
- Mistře... - Tys mě neslyšel?
Oba budete bojovat.
Giryu. pokud se držíš učení našeho mistra
a prohraješ souboj, tak já ho dokončím.
No tak!
Já se také představím: Policejní kapitán Kiichi Tanihara.
Já jsem místní student, jmenuji se Giryu.
Na co čekáš? Pojď a zabij mě!
Nebo mám tu hanbu nést navěky?
- Kapitáne Taniharo. - Jeho ruce. Prosím, udělejte něco!
Mistře.
Já vím, nikdy jsem nebyl tak dobrý
v karate jako Taikan nebo Giryu.
A bez ruky
budu ještě horší.
A tak, mistře, už nemohu být dále vaším učedníkem.
Mistře...
Mistře!
Ti policisté se vrátí.
Ale pak nic nedělejte, nebojujte proti nim!
I když jsou v neprávu.
Za žádných okolností, rozumíte?
Mistře, vysvětlete mi jednu věc:
Vždy jste nám zakazoval bojovat. Nedovolujete...
ani rány, ani kopy proti nepříteli. Proč cvičíme,
když to pak nesmíme využít? Jaký to má smysl?
Já tomu nerozumím. Prosím, vysvětlete mi to, mistře.
- Taikane... - Ne, já to udělám!
Všechna vaše síla by měla vycházet zevnitř.
Protože tímto způsobem vyzrajete.
Pokud zaútočíte, nikdy nedosáhnete dokonalosti...
a nejvyššího stupně umění.
Kdo tomu má rozumět? Myslím, že pokročíme jen,
když budeme stát proti soupeři, protože to nás posílí.
Jaký má smysl porazit někoho slabého?
Takové vítězství slouží pouze vaší aroganci a oslabuje vás.
- Choei. - Ano?
- Jsi a přines mi pás. - Ano.
Chci, abys ho vzal do úschovy.
Mistře!
Černý pás by měl patřit tomu, který se stane dalším mistrem této školy.
A jen ten by ho měl nosit!
To neznamená, že to za každou cenu musí být jeden z vás.
Choei.
Vy musíte rozhodnout, komu bude patřit.
Mistře, musíte se rozhodnout teď. Mistře!
Černá barva se nikdy neušpiní, a pro ten pás to platí také.
Barva kuro-obi je barvou síly vůle.
Až nastane čas, pochopíte to.
Mistře.
Mistře! - Mistře! Mistře!
Mistře.
Mistře...
Zde odpočívá Eiken Shibahara.
Pořád tomu nerozumím. Abychom zesílili,
je k tomu jen jedna cesta. Musíme bojovat.
Giryu.
Proč jsi nezabil toho policistu?
Ten muž souboj prohrál.
Teď musí snášet tu pohanu.
Jsi zbabělec.
Hej! Koukněte támhle!
Císařské ozbrojené složky zahrnou bojové umění karate
školy Shibahara ihned do výcviku svých rekrutů.
Podepsáno: Velitel Goda. Musíte uposlechnout!
Odteď jste zaměstnáni jako instruktoři armádní policie, jasné?
Vemte si své věci! Na velitelství už vás čekají.
Proč jsi souhlasil?
Nech je projít.
- Jsem syn Tanihary. - A já jsem jeho dcera Kaori!
- Giryu zabil našeho otce. - Giryu?
To je nesmysl. Počkej! On kapitána nezabil!
Náš pán, kapitán Tanihara, si sám vzal život!
To nemůže být...
Ten souboj pro něj byl strašnou potupou. A je to tvá vina!
Než aby žil v hanbě, zvolil poslední cestu k úniku!
Na co čekáš? Zabij mě!
Nebo snad mám nést tu hanbu navěky?
Giryu! Pojď a bojuj!
- Přestaňte! - Choei, drže se dál!
to je Giuryuova věc. Tak ať je ukončena.
Vyzýváme tě!
Kaori! Bodni! Hned!
Kaori! Bodni!
Mám tu hanbu nést navěky?
Giryu!
- Spadl? - Ano!
- Taikane... - Jdeme.
To už jsi zapomněl učení našeho mistra, Taikane?
Můj trénink jim dá sílu a vytrvalost. U toho karate začíná.
- Prosím odpusť. Bolí to? - Ne.
Vítej domů, otče.
- Jak se má ten chlapec? - Je vzhůru.
Už bylo na čase. Ležel jsi jako mrtvý vedle cesty,
...u potoku. - Ano. A já tě našel.
Tvé zranění není tak zlé, jak vypadá.
Za pár dní budeš moci vstát.
Velmi ti děkuji.
Řekneš nám, co se stalo?
Chápu. Jsou věci, které je lepší neříkat.
Bolí to moc?
Jsi dobrý.
Celý svůj život jsem pracoval na poli.
- Nech toho. - Kento!
- No tak, sedni si a jez. - Dobře.
Hano, kde je tvůj otec, když přes den odchází?
Musí pracovat, protože to, co máme ze zemědělství nestačí. Jsme chudí.
Vsadím se, že bys byla ráda, kdyby tu Giryu zůstal navždy.
- Mám pravdu? - Kento!
Co jsi vlastně dělal, než jsme tě našli?
Já jsem...
Na co čekáš, zabij mě!
Nebo tu hanbu chceš nést navždy?
Přestaňte všichni!
- Vidím, že už s tím máš zkušenosti. - Ano, ještě z dětství.
Reaguješ na mé pohyby. Pro obyčejný boj na ulici by to mělo stačit.
Ale co se stane, pokud bude protivník dobře ovládat své tělo?
Jsi připraven?
Znovu.
Úder do tohoto místa může být smrtící.
Ale tady cvičení nepomůže. Tohle je úder, po kterém už se nenadechnete
a zemřete v bolestech na udušení.
To byla tedy ukázka!
Pozor!
Pozor! Pán a velitel našeho okrsku: Hidehisa Goda!
Vítejte.
Ty jsi Taikan, že? Hned jste mě zaujal.
Tady nikdo kouřit nesmí.
Vy jste tedy povedený. Dobře.
Chtěl jsem vám říct, že dnes večer se koná slavnost na vaši počest.
Tam bude příležitost si promluvit.
V soukromí, jestli chápete.
Co, Taikane?
Nezdáte se být potěšen, Taikane.
Nemějte strach, není to otrávené. Lokněte si.
Nebo jste nevrlý kvůli mně?
Jste okouzlující. A stejně tak i tolik mužný. To je skvělé.
- Přestaňte si hrát. - Taikane! Bavíte se?
Posadím se.
Taikane, Japonsko udělalo z Mandžukua suverénní stát.
A to znamená, že budou následovat nové války a dobývání...
i v dalších zemích. Proto potřebujeme víc míst pro výcvik
a víc prostoru na trénink pro složky naší vojenské policie.
Proto se spoléháme na muže jako vy. Pro blaho naší rodné země.
A i pro naše dobro.
Vy nespíte.
- Neměl bych... - Stůjte.
Počkejte, neodcházejte.
Jste hezký.
Myslíš, že jsem hezký?
Kenkichi, ty hlupáku!
Vylez! Pohni sebou!
- Ty zase chlastáš. - Pane Tsuchioko, říkal jsem...
...že sem, prosím, nemáte chodit. - Neříkal jsem...
že budeš hrát a prohraješ? Zaplať to, co máš.
Prosím, nemohl bych dostat nějaký čas navíc?
Přestaň dělat okolky!
Abych byl upřímný, vidím jedinou cestu, jak z toho.
Prodej nám svou dceru Hanu a všechny potíže budou zapomenuty. No?
- Zmizte odtud, vydřiduši! - Tak ty chceš potíže?!
Otče! Neopovažujte se mu ještě něco udělat!
To je ale bojovný chlapeček.
Kenkichi!
Přemýšlej o mé nabídce.
Vrátíme se.
- Jdeme. - Tak dobrá...
Otče!
- Jsi v pořádku? - Ano, jsem. Není to tak zlé.
Ten certifikát nemá žádný význam, je bezcenný.
Škola nyní patří armádě, to my přebíráme dojo.
Budova musí být evakuována!
Taikan je velmi silný. Nikdo ho nedokáže porazit.
S jeho pomocí už jsme zkonfiskovali pět jiných škol karate.
Našim dalším cílem je toto. Velmi hezké místo.
Taikanovi se to bude líbit. Ten sty karate...
který zde učí mistr Takaomi je tomu jeho velmi podobný.
A říká se, že on je jeden z nejlepších bojovníků široko daleko.
Bude zvlášť milé sledovat souboj mezi těmito dvěma.
- Těším se na to. - Veliteli, mohu se zeptat,
za jakým účelem vlastně konfiskujeme všechny ty budovy v celé zemi?
Polovina z těchto tréninkových míst budou výcvikové tábory.
- Chápu. - A ta druhá bude patřit mně.
A až nastane čas, tak na nich vydělám peníze.
Zvláště na téhle.
A v této obchodní myšlence budete mým společníkem.
- Ano. A čeho se to týká: - Žen, pochopitelně.
- Chápu... - Všichni víme...
Se ženami je vždy co získat, skvěle se prodávají.
- Ano, správně. - A protože Taikan je náš člověk,
bude snadné zabavit tolik budov, kolik potřebujeme.
Udělá to bez otázek.
Mistře...
Tak je to.
Nezahazuj to, co máš.
Jdeme.
Hano! Odpusť mi to, Hano!
- To není pravda! Vy zloduši! - Kento! Ne!
- Pusťte mou sestru! - Kento!
Tiše, chlapče.
- Nechte mě! - Jen počkej!
- Neubližujte mu! Bratříčku! - Nechoď, Hano!
Kenkichi! Nechceš jim to říct?
Tvá rodina nás považuje za zločince.
Kento! Odpusť.
Tvůj otec se dostal do potíží kvůli hazardu, chlapče.
A my mu jen pomáháme zbavit se dluhu. Neměj strach.
Tam kam Hana jde, bude mít krásné šaty a všechno,
co potřebuje k dobrému životu.
Vlastně bys za to měl být rád.
Nesmíte si Hanu odvést. To nedovolím!
Ne!
- Kento, přestaň! - Jdeme!
Giryu! Udělej něco! Giryu! To je nemůžeš zastavit?
Můžeš je uhodit, můžeš proti nim bojovat! Giryu!
Giryu!
Tak ty bys chtěl bojovat?
Chceš nebo ne?
Giryu.
Já si to myslel. Máš strach.
- No tak... - Ano...
Nenávidím tě, Giryu! Jsi zbabělec! Ty hlupáku.
Jsi hlupák! Hlupák!
Hlupáku! Hlupáku!
Kento!
Sestro!
- Co to děláš? - Odcházím.
- Kam? - Půjdu do města zachránit Hanu.
- Přestaň. - Zbabělče, nic jsi neudělal, tak musím já!
Kento, počkej! Počkej!
- Kento... - Co je?
Poslouchej. Až bude tvá sestra v bezpečí,
hned tě vezmu zpátky domů. Je to jasné?
Ale nejdřív ji musíme najít!
Nechápu tě. Porušuješ všechno,
- ...co nás náš mistr naučil. - A neučil nás také,
že bychom měli jít vlastní cestou?
To je možné, ale nikdy nás neučil ničit ostatní školy.
Vyvlastňování mě nezajímá. Já chci jen jediné:
A to jsou silní soupeři
Choei, ty jsi slaboch jako Giryu.
A slaboši by neměli nosit Kuro-obi, že ne?
Nemám pravdu?
Stát!
Váš mistr opustil tento svět, jak jsem slyšel.
Toto je vyjádření mé soustrasti.
Jsme vám vděčni.
Slyšel jsem zvěsti, že žáci mistra Shibahary
útočí na ostatní školy a berou jim střechu nad hlavou.
- Musím přiznat, že je to pravda. - Ty jsi Togo, že?
Taikane, ty nikdy nebudeš hoden nosit pás svého mistra.
- Hej, Giryu... - Co je?
Mám hlad. Od včerejška jsme nejedli.
Buď trochu trpělivý.
Tam! To jsou oni.
- Jsou odporní. - Buď rád, že tě neohlásíme.
- Tak? Kdo má dvojku? - Dvojka není ve hře, tak tedy trojka.
- Trojka remizuje. Kdo hraje? - Já budu hrát.
- První číslo! - Ukaž ho!
- Sedmička poráží čtyřku! - Všichni podvádíte!
- Co jsi říkal? - Nech toho!
- Vypadni! - Takže další kolo. Kdo hraje?
Myslím, že vám nabídnu slušnou cenu.
- Kdo máš čtyřku? Kdo se odváží? - Dnes čekáme zákazníky.
Nejpozději zítra. Přijal cenu.
- Co chceš? - Chci zpět svou sestru.
- Chceš mít problémy? - Řekni mi, kde je má sestra!
Kento, jdi pryč.
Nech mě na pokoji.
Vyhoďte ho!
Ty! Hned zmiz!
Jen počkej!
Z cesty.
Ty máš ale odvahu. Co si o sobě myslíš, takhle se tady vynořit?
To stačí.
Nehni se z místa.
Hej, Giryu! Podívej!
Buď zticha. Udělej co říkám, nebo mu upadne hlava!
- Giryu. - Teď dobře poslouchej!
Tvou malou Hanu prodáme do bordelu.
Tam bude ulevoval našim trpícím vojákům.
Tak jak správný sluha má.
Každopádně ji už nikdy neuvidíš.
- Nech ho! - Zvedni ho!
Postav se. Rychle.
Já... ty malá kryso!
Pomozte nám! Ubijí ho k smrti!
- Chlapče, o čem to mluvíš? - Prosím, pomozte nám!
Jinak Giryua ubijí k smrti!
Giryu? Ukaž mi cestu!
Kam jdeš? Taikane!
- Kudy? - Tudy!
- Hele, kdo přišel. - Takže jste tu čtyři?
Podívejte. Ten špunt zavolal pomoc.
Připravte se a zbijte ho.
Přestaňte si hrát. Dodělejte ho.
Stát. Zůstaňte stát.
Skvěle.
Giryu.
Taikane...
- Vypadáš zle. - To je má vina.
Oni ohrožovali toho chlapce?
- Tys pil saké. - Ano. Mám rád saké.
A ženy taky.
Konečně jsem přišel na to, o čem je život.
Giryu, opusť ten dobrosrdečný sen.
Svět není jen o dobrých věcech, ale také o těch špatných.
Ti, kteří chtějí být silní, musí mít od obojího trochu.
Netvař se tak hloupě.
Už mám dost tvých naivních názorů.
Pořád máš své schopnosti.
Giryu.
Giryu, umíš bojovat stejně dobře, jako on. Já to dobře vím.
Měl jsi těm kriminálníkům dát co proto.
Nic by proti tobě nezmohli!
Giryu, jsi hlupák!
Ano.
Ano, jsem.
Velký hlupák.
Giryu.
Nejdřív si trochu odpočiň.
Giryu.
Giryu...
Tak jsme tu, pane.
Veliteli, už jsme vás očekávali.
Jsem si jistý, že budete spokojen. Jsou tu jen t nejkrásnější dívky.
Prosím, pojďte dál.
Tady máme jednu krasotinku.
Něco velmi zvláštního.
Když přemýšlím o zítřku... Bohužel mám velmi rušný den.
Takže tři z vás budou dnes stačit.
Není to tak, Ohmoji?
Kdo jsi? T špinavý pse!
Giryu!
To je v pořádku.
Ty burane!
- Jmenuje se Giryu. - Ano.
Jak je to možné?
Ale byl dost špinavý. Vlastně měl...
Hodil jsi ho do řeky, jak jsem ti řekl?
- Jistě, že ano. - Ano, jistě!
Odešel s těmi dívkami. Všechny jednotky by měly vyrazit
a hned toho muže začít hledat. Požaduji,
abyste ho za každou cenu dostali živého, jasné?
Naše popravčí četa ho zastřelí.
Ale veliteli...
Tenhle Giryu mne urážlivě napadl,
- ...proto musí být potrestán. - Chápu, veliteli!
- Dobře. - Ano.
Dnes se koná boj mezi Taikanem a Togou.
Proto teď odcházím. Chci ten souboj vidět osobně.
Výborně!
Zatraceně!
- Tae? - Otče!
Jaká radost.
- Kenkichi, to hráčské doupě bylo od začátku bouda. - To nemůže být...
Nahráli to na nás kvůli našim dcerám, aby je mohli prodat.
Byl jsem tu, abych našel svou Tae a tady mi někdo řekl pravdu.
- Ne. - Otče!
Co se děje?
Souboj může začít. Začněte!
Pás mistra Shibahary, kuro-obi,
připadne vítězi.
Ty, Choei, se o to postaráš.
Dobře.
Mistře. Mistře!
Vstávej!
- Taikane, to stačí! - Postav se!
Ne!
Taikane, řekni mi... proč?
Raději mrtvý, než navěky poražen. Takový je můj názor.
Věř mi, Togo by řekl to samé.
Ty jsi...
... zrůda. Nikdy ti to neodpustím.
Jaké překvapení.
Je v tobě stále bojovník. Jen tvá technika za nic nestojí.
Ten pás patří mně. Ještě o tom pochybuješ?
Našli hledaného Giryua.
Giryu?
Tato jednotka vojenské policie dostala rozkaz
zatknout v chrámu Ensai muže jménem Giryu,
- ... který unesl několik žen - Rozkaz!
Giryu je zločinec nejtěžšího kalibru.
Takže vám dovoluji použít pušky.
- Jasné? - Počkejte! Giryua znám moc dobře.
- Nikdy by nikoho neunesl. - Jak se opovažuješ
takhle mluvit s velitelem?
Taikane. Tobě je jedno, co se děje s Giryuem?
- Chceš se dívat, jak ho zastřelí? - To není má starost.
Počkej, Taikane!
Vím jednu věc.
Jestli je někdo, kdo si nezaslouží kuro-obi, tak jsi to ty.
Ty jistě ne.
Taikane!
Jsou zpátky. Chtějí si odvést dívky.
- To nedovolím. - A co chceš dělat?
Ty na ně nezaútočíš a pořádně je neuhodíš jako ten druhý muž.
- To myslíš Taikana? - Ano, toho. Kéž by tu byl.
Karate neznamená udeřit. Není cílem
ostatní zbít. Karate je pro mě vším.
- Je to pro mě jako svaté učení. - Ano, ale oni jsou zločinci!
- Kento! - Vždyť je to pravda!
Jestli je někdo, kdo si nezaslouží kuro-obi, tak jsi to ty.
Ty jistě ne.
Zatraceně!
Karate není o útočení, je o zahnání protivníka.
Pamatuj!
Nesmíš uhodit nebo kopnout svého protivníka.
Tak jsem tě to učil.
Giryu! Máš u sebe něco, co patří nám.
Sežeňte ty ženy sem.
Ty máš ale odvahu. Je to směšné, podívejte se na ně.
Zmizte!
- Pohněte se a zbijte je. - Ano.
Tihle chudáci nemají ani odvahu se bránit.
Měla by být hračka je vyřídit.
- Choei! - Giryu.
Doufám, že stále ctíš učení našeho mistra.
Dělejte, zabijte je!
Přestaňte! Giryu.
Jakýkoli odpor je marný.
Jediný chybná pohyb a nechám tě zastřelit.
To ne...
Na co čekáte? Pal!
Taikane!
- Taikane... - Stačí mi jeden prst,
...abych tě zabil. - Co?
Ty mi chceš vyhrožovat?
Nejsi nic než arogantní a zkorumpovaný důstojník.
- A Giryu patří mně, jen mně, rozumíš? - Kdys...
Byla by to velmi bolestivá smrt. Myslím, že to nechceš.
Jestli tví muži jen pomyslí na to, že by se pohli, tak tě zabiju.
Dobře.
Nemějte strach. Zase nabude vědomí.
Ze všech lidí právě ty že bys měl být nebezpečným zločincem? To je ironie.
Giryu, tentokrát
tomu neunikneš. Choei, jsi naším svědkem.
Začneme, Giryu.
Dělej, Giryu, zaútoč!
Opravdu věříš, že můžeš vyhrát jen s pomocí obrany?
Giryu...
A je to.
Všechna tvá síla by měla vycházet zevnitř.
Protože tak vyzraješ.
Pokud zaútočíš, nikdy nedosáhneš dokonalosti
a té nejvyšší úrovně umění.
Teď to již chápu.
Nyní rozumím slovům mistra.
Ten, kdo dokáže odrazit nebo zahnat
útok silného soupeře,
ten je silnější.
Chci ti poděkovat.
Kdyby ses neodklonil od cesty mistrů,
nikdy bych ji nepoznal.
Tvé útoky jsou tak dobré, že mě nutí vydat vše.
Děkuji.
Pro mě to byla správná cesta, Giryu.
- Taikane... - Zasloužíš si ten pás.
Jsi nejlepší.
Taikane.
Taikane!
Taikanova slova byla pro Giryua velkou poctou.
Přijal kuro-obi a s Choeiovou pomocí založil
svou vlastní školu karate.
Ta škola nebyla velká, ale mnozí se zde chtěli učit.
Děkujeme, že jste se dívali.
Titulky opravil Mutchs