Písečná žena
To je hrozné.
Něco kontrolujete?
Jestli kontroluju?
Ne. To je nějaká kontrola?
Ne. Pokud něco nekontrolujete vy.
Já sbírám hmyz.
Cože?
Brouky. Sbírám brouky.
Můj obor je tento písečný hmyz.
Tak to teda nejste z úřadu...
Z úřadu?
Ne! Já jsem jsem učitel.
Učitel?
Aha.
Člověk potřebuje až moc papírů:
smlouvy, licence, Identifikace, povolení
listiny, certifikáty, registrace
legitimace, atesty, účty, úpisy
dočasné povolení, listiny o souhlasu, potvrzení o příjmech
Ještě něco?
Zapoměl jsem snad nějaké?
Muži a ženy se až příliš bojí někde udělat chybu.
A aby byli na správné straně, vymýšlí další.
Nikdo neví, který bude poslední.
Nikde to nekončí.
Říkáte, že moc diskutuju.
Jsou to však fakta, co diskutuji.
Pane.
Co budete teď dělat?
Dělat? Hodlám přijít opět zítra
Poslední autobus již odjel
Máte pravdu
Musí být nějaké místo kde se da přespat.
Co v této vesnici?
Zde asi ne, ale poblíž dálnice.
Chcete jít pěšky?
Nikam nepospícham
Musíte jít ale hodně daleko.
Jestli chcete, můžu se Vám poněčem porozhlédnout.
Je to chudá vesnice, jak vidíte, ale pokud by Vám to nevadilo.
Ja vím. Jsem velmi zavázán.
Dobře si na zítřek odpočinu. A mám rád soukromí.
Prosím.
Buďte opatrný, Kolem jsou hluboké jámy.
Halooo, děláte něco? Máte hosta.
Ten žebřík má dole žoky.
V pořádku?
Je to příjemný dům.
Tedy...
Provazový žebřík?
Jsme jen venkov... je to snad zvláštní?
Tročku dobrodružné.
Držte se blízko lana.
Pevně se držte.
A nedívejte se nahoru. ...padá písek.
Tudy prosím.
Prosím.
Připravím vaše jídlo.
Děkuji.
Pokud možno, nejprve koupel.
Ano, ale...
Tedy se tím netrapte.
Promiňte. Popozítří..
Popozítří? Obávám se že ne...
Mám pouze tři dny volna.
Promiňte.
Pouze jedna lampa?
To je v pořádku. Budu brzo hotova.
Je to obtížné bez elektřiny.
Prosím.
Díky.
Korýš a cejn? to je milé.
Místní produkty chutnají nejlépe.
Nač to?
Padá písek.
Proč?
Děravá střecha?
Ne, je to stejné i s nově pokrytými střechami.
Jakto?
Horší než dřevokazy.
Dřevokazy?
Ano, dělají díry do dřeva.
Myslíte termity?
Ne, asi tak velký s tvrdou ulitou.
Tedy dřevokazy?
Takový červený s velkými tykadly?
Ne, dobronzova... jako zrnko rýže.
Tak dobronzova?
Trámy jako tyto změknou a zhoubovatí, takže shnijí.
Dřevomorky?
Ne, písek.
Písek? Proč?
Vlhkost, předpokládám.
To těžko.
Písek je suchý, přirozeně.
Ale věci díky němu hnijí.
Nežertujte! Používejte svůj vlastní rozum.
Písek je suchý, tvoří pouště.
Nikdy jsem neslyšel o vlhkém písku. Vy ano?
Trochu čaje, prosím.
Ale způsobuje plíseň.
Pokud zůstane na dřevácích, shnijí do poloviny měsíce.
To je směšný.
Plíseň na dřevě a pod způsobuje písek.
Hlína prochází z vrchní vrstvy, dost bohatá natom aby se dali v ní pěstovat okurky.
Zapomeňte na to. Na tom nezáleží.
Ještě?
Děkuji, ne.
Moc Vám děkuji.
To je hrozný.
Když je větrno...
..písek se nakupí stopu nebo dvě během jediné noci.
Vidíte, i ložní souprava je vlhká.
A ostatní?
Vaše rodina?
Jsem sama.
Minulý rok, bouře spolkla mého muže a dítě.
Spolkla?
Písek padal jak vodopád.
Kurník byl v bezpečí. Vyšel ven....
Pohřben?
Strašlivý vítr.
To je hrozné.
Opravdu hrozné.
To je písek.
Výzkumná práce?
Ano.
O, ano, už jste viděla hmyz jako tento?
Blistrův brouk.
Tady je to.
Mým projekt zde je nalézt tyto.
Je jich moho druhů.
Možná se dostane i moje jméno do knih, pokud naleznu nový druh.
To je to nejlepší co mohu udělat.
Halooo, má se přinést pomocníkovy nářadí?
Tak nakonec tu přeci někdo je.
To je dobře.
Ale řekl "pomocník", nebo ne?
Myslel tím Vás.
Mě? Proč?
Prosím nepřemýšlejte o tom.
To je nějaký omyl ne?
Používáte ješte tu lampu?
Je dobré ji mít, samozřejmě.
To je v pořádku. Jsem zvyklá pracovat.
Nechte toho.
Potřebujete pomoct?
Ne, ne prvni den.
První den? To už je poněkolikáté.
Jsem tu pouze přes noc.
Vždy pracujete v noci?
Ano, písek je vlhký a je snažší s ním manipulovat.
Koš.
V pořádku! Děkuji!
Hotovo.
Pro ně je to také těžká práce.
Je zde velmi silný duch.
Jaký duch?
Láska k rodišti.
Samozřejmě. To je skvělé.
Do kdy pracujete?
Až do rána
Písek nepočká.
Hotovo.
To je hrůzný.
To je podivný. Žebřík je pryč.
Paní.
Mohla by jste prosím vstát?
Promiňte, mohla byste postavit žebřík? Není tam.
Rád bych vyrazil.
Mám pouze třídenní volno. Nemohu marnit čas.
Počkat.
To byl provazový žebřík.
Nemohl být zavěšen zespodu.
Ušili jste to dohromady.
Omlouvám se.
Omlouváte? Co tím myslíte?
Ptal jsem se na smysl toho.
Omlouvám se.
To nestačí.
Mám práci! Čas je pro mně důležitý!
Ale vy mě nechápete, že?
Chápat? Jak bych mohl?
Tento život je opravdu příliš těžký pro samotnou ženu.
A co to má co dělat se mnou?
Brzy začne foukat vítr - také nebezpečí písečných bouří.
Jsem vězeň?
Omlouvám se.
Nežertujte! Já nejsem tulák!
Mám svou práci! Jsem registrovaný očan!
Co když mě někdo začne hledat?
Nezákoné omezování svobody je zločin.
Když budu příliš pomalá, můj dům bude brzy pohřben v písku.
Nechte ho.
Proč jsem byl vybrán já?
Dům vzadu by mohl mít potíže.
Tak jej nechte pohřbít.
Jak bych mohla?
Proč musíte zůstávat na takovém místě?
Musíte být blázen.
Podívejte, vůbec nemusíte být lidem z vesnice nijak zavázaná.
Nemohu to tak nechat.
Když se tak bojí písku, vyřešte to vědecky!
Oni to rozhodli, a toto je levnější řešení.
Na tom nezáleží! Zavolejte někoho kdo je zodpovědný!
Já mu vysvětlím, jak je to hloupé!
Pospěšte.
Cožpak není žádný způsob jak je kontaktovat...
..nějak bušit by mohlo pomoci?
Řekněte něco.
Nesnažím se o nemožné. Nejdu proti zákonům přírody.
Jste vzhůru, pane?
Jak se cítíte?
Ne moc špatně.
Očistím Vás.
Přestaň.
Nechte toho! To bolí!
Bolí to?
Ano!
Masáž?
Děláte si srandu? Možná jsem si zlomil ruku.
Byla by jste tak laskavá, a zavolala mi doktora?
Spodní prádlo ještě neuschlo?
Když jste v posteli tak nic nemějte na sobě.. nejlepší je nic nemít.
Proč?
Písek způsobuje vyrážku.
Písek přitahuje vlhkost.
Nemluvte! Uklidněte se!
Nahoru tim.
Vzájemě jsme se oklamali. Zasloužíte si to.
Lidé nejsou psi.
Nelze je přivázat jako psi.
Halooo, co to má znamenat?
Heejj, tak rychle!
My čekáme!
Vytahněte to! Nepustím ji!
Je svázaná!
Jestli ji chcete pomoct, tak to vytáhněte!
Ještě to nevyhráli!
Bitva teprve začala.
Uvidíme, kdo se bude smát naposled.
Není potřeba se obávat.
Dobrá zkušenost, je dobré se nad tím zamyslet.
Možná o tom napíši, až se vrátím.
To je saké.
Podívejte, dali nám saké na oslavu našeho postupu.
Nějaký převrat?
Nic nezůstává stejné.
Cigaretu?
Ne. Po kouření mám žízeň.
Tedy vodu?
Ještě ne.
Nestyďte se.
Neudělám to proti vaší vůli.
Bolí to?
Musíme být opatrní. Příděl přichází jednou za týden.
Příděl?
Ano, pouze tam, kde je muž. Společnost vesnice tak platí.
Řekněte mi něco.
Byli zde nějací muži jako jsem já, přede mnou?
Hodně potřebujeme pomoct.
Jací to byli muži?
Tedy....
Poslední spadnul prodavač pohlednic.
Pracoval pro společnost, která dělala turistické pohledy.
Nějací další?
Ano, tento rok...
Student, který byl na výletě.
Tři domy za námi. .. stále tam je.
Provazový žebřík byl odstraněn?
Mladí lidé nechtějí zůstat.
Ve městě lépe platí.
Kina a restaurace jsou otevřené celý rok?
Jste šílení!
Co se děje? Bolí to?
Mohl by jste mě poškrábat za pravým uchem, prosím?
Pane! Dáte mi trochu vody?
Vodu! Prosím!
Zůstalo pouze tolik. Kdy budou další příděly?
Stačí? Ne tolik!
Buďte ticha! Řekli jste si o to!
Mám Vás rozvázat?
Chci abyste věděla, že to není ze soucitu.
Pouze nemůžu už snést váš bědující obličej.
Za jedné podmínky.
Že se nedotknete lopaty bez mého povolení.
Ano, slibuju! Slíbím cokoliv!
Když já trpím, vy budete také.
Takže přemýšlejte nad tím co děláte.
Kam jdete?
Dá se něco udělat?
Nehrabali jsme písek už dvě noci.
Voda! Ptám se na vodu!
Nemáte žízeň? Pomohu Vám! Proč nemůžete spolupracovat?
No když začnem pracovat...
Přestaňte si dělat legraci!
Kdo má právo mě nutit do něčeho takového?
Existuje něco jako být ten pravý člověk pro tu pravou práci.
Já jsem učitel, a taky trochu badatel.
Určitě by našli nějaký lepší způsob jak mě využít!
Například bychom mohli...
...vymyslet nějaký způsob, jak zabránit výskytu písku.
Konec konců, to je to, co mě sem vlastně přivedlo.
Myslím to vážně.
A proto asi také přišel ten prodavač pohlednic.
Můžete to rovnou inzerovat a rozvinout jako novou turistickou oblast.
Zajistit, aby písek pracoval pro vás a ne proti vám.
Ale pro turistiku byste potřeboval horký pramen.
No, byl to prostě jenom jeden z mnoha nápadů, přirozeně.
Ten písek by mohl být vhodný pro nějaký druh obilí.
Společnost mladých pěstuje pár věcí.
Jako třeba buráky nebo tulipány.
Údajně byly květy tulipánů...
...tak velké, že je vystavovali na zemědělské výstavě v Tokyu.
Třeba jste je i viděl...
Tak dost už!
Tohle by dokázala dělat i opice!
Opice?
To není pro vás dobré...
Můj dech je v jednom ohni.
Je to k ničemu.
Pokud je to předučeno,
písek pohltí města, dokonce i země.
Věděla jste to?
Římské město Sabrata...
...tam někde v Rubiyat...
...pohřbeno droboučkými částečkami velkými jen 1/8 milimetru.
S tím nejde bojovat!
Je to beznadějné!
Nedělejte to!
Ne!
Udělám žebřík!
Nedělejte to!
Mám Vás otřít?
Jsou všechny ženy ve městě krásné?
Nesmysl.
Dovolte.
Sakra!
Moje krev shnije!
Co je to za špinavé triky!
Co mám udělat?
Udělejte něco, moje krev shnije.
Tak když začnete pracovat...
Dobře, poddám se! Vyhráli jste!
Co se děje, pane? Voda dorazila!
Teď já.
Mějte levou ruku níž. Snažte se užívat pravou...
...pak se méně unavíte.
Málo jsem spal.
Můžete si odpočinout. Nejste na to ještě zvyklej.
Jako by byly moje žíly vyplněné cementem, takovej mám pocit.
Napoprve unaven.
Přivyknu si na tohle vůbec někdy?
Přivyknete.
Já nevím.
Nemáte pocit, že nic z toho všeho nemá smysl?
Hrabete písek aby jste žila, nebo žijete aby jste hrabala písek...?
No samozřejmě zde není taková zábava jako v Tokyu.
Nemluvím o Tokyu!
Jak můžete vydržet být takto uvězněná?
Ale vždyť je to můj domov.
Pak tedy omezuje vaše práva.
Pokud jde o mně, je to pouze dokud mě nezachrání.
Nezachrání?
Samozřejmě.
Týden mimo bez dovolené. Někdo mě bude shánět.
Najdou otevřenou knihu v mém pokoji...
...malou směnku v mé kapse.
Budou se o to zajímat.
Ale pro Vás, to je problém na celý život.
Zde jsou hroby mé rodiny.
Můj manžel a holčička...
A vy...?
Odešla byste kdyby to dovolili?
Vy víte jak je přimět k tomu, aby spustili žebřík.
Nemám nic tam venku.
Můžete se procházet.
Procházet?
Ano! Je to úžasné, svobodně se procházet!
A neunaví vás to ještě víc, když se jenom procházíte?
Nedělejte si legraci!
I psi se zblázní, když jsou pořád uvázaní!
A my jsme lidé!
Ale když se nebudu starat o písek,
nikdo se nebude starat o mně.
Není to tak? Dokonce ani vy...
Podívejte, tady mám jednoho.
Nechte toho!
Proto jsem jsem přišel.
Je to druh tygřího brouka.
Máte nůžky?
Nůžky?
Jenom bych si rád zastřihnul vousy.
Myslím, že nějaké mám...
Nejsou moc ostré.
They're pretty rusty.
Ty jsou tedy pěkně rezaté.
Nefungují.
Že ne?
Ani náhodou.
Až příště přinesou příděl, požádáme o břitvu.
Vidíš? Písek v mých vousech děsně škrábe.
Opravdu! Ten písek prostě kazí všechno.
Halooo, pospěšte si!
V pořádku! Díky!
Kde je tvůj "manžel"?
Bolí ho břicho. Asi nachladl.
Nemáš ho ráda až moc?
Koupel? Mám pomoct?
Ne, jsem dneska unavena.
Já bych rád.
To ne, vy jste nemocný.
Moje tělo se cítí nemocné.
Musím se v posteli vypotit.
Mohu to ohřát.
Tak prosím. Já vám pomohu.
To je dobré, ja to udělám.
Přemýšlíte?
Ani ne.
Vyfotím si vás. Stoupněte si tam.
Ne, nedělejte to.
Ale no tak.
Úsměv.
Chtěl byste jít domů?
Proč?
Možná by vám pomohlo rádio.
Slyšel by jste tak o světu venku.
To je bláznivý!
Tak byste věděl vše o Tokyu...
To je důvod proč jsem začal sbírat hmyz.
Mít jméno raději v knihách o hmyzu, než vůbec nikde.
Ale rádio by vás přivedlo na jiné myšlenky.
Rozumím.
Už je připraveno saké?
Stále jste nemocný.
Pomůže vám to usnout.
Jsem dost unavená i bez toho.
Vzmužte se.
Nemohu pit.
Nevadí.
Podívejte už se vaří.
No tak.
Vy mně udivujete.
Tak, do dna.
To je příjemné.
Je to od vás kruté, když jsem tak unavená.
Pomoc!
Někdo mi pomožte!
Pomoc!
Chytil se.
Prosím, vytáhněte mně tímto.
Nemůžeme vás vytáhnout jako kořen.
Vykopeme vás. Zachytíme na desku.
Dobře, že jsme to udělali.
Tekutý písek všude kolem. Ani pes se nemůže dostat blíž.
Kolik už lidí se chytlo dřív?
Ani nevím kolik turistů.
Kdybychom kopali, můžem najít i něco cenného.
Dva nebo tři foťáky.
Buď zticha.
Promiň.
Mám udělat nějaký čaj?
Kolik je hodin?
Nevím... kolem 8:30?
Zklamal jsem.
Ano.
Úplná a dokonalá porážka.
Máš v Tokyu...
...ženu?
V Tokyu...
Do toho ti nic není.
Není.
Ale je to opravdu škoda.
Kdybych uspěl, koupil bych ti rádio a poslal ti ho.
Rádio?
Chtěla jsi ho...
To je v pořádku. To nemusíš.
Můžu více pracovat a pak si ho koupit tady.
Zklamal jsem.
Chceš, abych tě umyla?
Měl jsem lépe znát zeměpis.
Vždycky po mně půjdou.
Za mnou budou ale přátelé, spolupracovníci...
...Rada vzdělání a PTA...
Neponechají mě jen tak mému osudu.
No tak. Umyju tě.
Co je to?
Moje naděje.
Nechám návnadu zde.
Jakmile si ji vrána vezme, pohltí ji písek.
Ale vrány jsou hodně chytré.
Z hladu zblbnou.
Nicméně, proč je to tvoje naděje?
Pro to.
Pak ji přivážu k nohám dopis s prosbou o pomoc.
Oni nepřijdou. Jsou to téměř tři měsíce.
Kdo?
Vaši zachránci.
Možná si myslí, že jste utekl...
Proč?
Znaven prací.
To těžko.
Nevzal jsem si vkladní knížku.
Nechal jsem svou knihu otevřenou na stole.
Někdo bude vědět. Můj pokoj volá o pomoc.
Co tam máte?
Co?
V Tokyu...
Už jsem řekl - jděte a podívejte se!
Už toho mám dost.
Váš příděl.
Halooo, počkejte! počkejte!
Nechte mě jít na chvilku nahoru!
Třicet minut, jednou denně, vidět moře!
Slibuju že neuteču!
Dvacet minut! Nebo jen deset!
Choval jsem se slušně už tři měsíce! Začínám bláznit!
Dobře, probereme to a dáme vám vědět!
Prosím! Můžete mě hlídat!
Pracujete přespříliš.
Ještě dvacet a dostanu 1000 yenů.
Blbost!
Nechcípnu jako pes!
Rádio, žádné. Nicméně brzy vám pomůžou.
Jak mohou být vašimi přátely?
Znám to.
Každý jen sám pro sebe.
Vrtíte ocasem, jako hodný pes.
Brzy už budem mít jen jeden druhého.
To se nemůže stát! Máme písek!
Písek? A na co je dobrý? Jenom znepříjemňuje život.
Prodává se.
Kde?
Na stavbách ve městě.
Děláte si srandu? Proti zákonu... vždyt je slaný!
Potajmu.. za polovinu.
Nejvíc se ho dodává na přehrady a budovy.
O to se starají jiní lidé.
Jo, o to se staraj jiní.
Ale tyhle falešný obchody z nich dělaj boháče.
Proč jim pomáhat?
Společnost nakoupí a prodá.
Velmi dobře mi platí.
Já to přeseju.
Jako domy a budovy na vodě.
Lepší by byla loď.
Proč tak lpět na domu?
Ale i ty chceš také domů?
To.....
Klidně bych i lhal.
Možná zítra...
Dokud je naděje něco se může stát...
Každé ráno mám takový strach, když si jdu lehnout.
Bojím se, že se opět probudím sama.
Fakt se bojím.
Dejte to tam.
Pracujete tvrdě, pane?
Dost brzo na odvoz.
Chcete vidět moře?
Ano, prosím. Necháte mě?
Možná o tom budem uvažovat.
Prosím. Už jsem se poučil. Nemyslíte že už dost?
Tak nám "TO" ukažte.
Venku, oba, aby vás každý mohl vidět.
"TO"?
Jo, "TO".
Však víte, se svou starou.
Však víte!
Tak jsem se ptal ostatních, a všichni souhlasí...
Tak co je? Pospěšte si!
Co budeme dělat?
To je směšný!
Je to moje šance.
Neposlouchejte je.
Podívejte, nemusíme to brát nijak vážně.
Cože? Nejsme pervezní!
Ale my jsme prasata, tak či onak.
No tak! Jen předstírej!
Blázne! Blázne! Blázne!
Co je to?
To je dobrý.
Ani kapka deště za poslední tři týdny.
Vzlínavost?
To je ono!
To by mohlo znamenat, že budeme mít dostatek vody.
Odpařování povrchu musí fungovat jako sací pumpa.
Písečná pumpa.
Jako poklop na studni.
Možná bych mohl promyslet efektivnější způsob skladování vody.
To je strašný. Nemohu ani dýchat.
Brzy bude prosinec.
Zase.
Začne se ochlazovat a bude méně jídla. Lepší pro polapení vrány.
Skutečně, muři jsou takoví...
Teď je řada na mně, stát se lovcem.
Když dostanem rádio, můžeme poslouchat přepověď počasí.
Bojím se.
Zakopu jej hned jak se uvaří voda.
Až zítra!
Pomóóc!
Může sem někdo přijít?
Tak co je?
Bolesti!
Dítě.
Dítě?
Od kdy?
Říjen.
Bolí?
Nevolnost?
Možná to nebude normální těhotenství.
Proč si to myslíte?
Dělal dříve pomocníka u veterináře.
Tak či onak, zavolejte doktora!
Byl by tu pozdě.
Ty dnešní doktoři...
Vezmem nakladáček.
Tak to přišlo.
Bojím se.
Už se vítr utišil?
Ano, již je tišší.
Tak jak?
Porodnice, co jiného.
Tak to udělejte.
Dejte pod ní desku.
Rádio.
Rádio...
Špatné načasování. Mám to otevřít?
Chceš ho s sebou?
Do porodnice?
Máte jinou desku?
Pod tím. Tamtu.
Nechci jít.
Poslouchejte, to je...
Chtěl jste něco?
Ne, možná příště.
Nechci...
Vytáhněte ji.
Nee..
Nee... ..nee...!
Už není důvod prchat odsud.
Teď můžu dělat co chci.
Co chci, je říct někomu o vodních nádržích.
Nejlépe lidem z vesnice.
A když ne dnes, možná zítra.
Jsem si jistej, že nakonec to někomu řeknu.
Až pak můžu myslet na útěk.
ZPRÁVA O ZMIZENÍ